ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" серпня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1660/21

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши заяву акціонерного товариства «Кредобанк» про забезпечення позову, без виклику (повідомлення) учасників справи, у справі за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» (02094, м. Київ, вул. Пожарського, буд. 3, код 30160757)

до

товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохілс Веста» (04080, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, буд. 8-А, оф. 111, код 41264766)

акціонерного товариства «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, код 09807862)

товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгова компанія «Промінвестгруп» (03186, м. Київ, пр. Повітрофлотський, буд. 38, код 43865720)

про визнання недійсними договорів та скасування реєстраційних дій

ВСТАНОВИВ:

04.06.2021 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохілс Веста», акціонерного товариства «Кредобанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгова компанія «Промінвестгруп» про визнання недійсними договорів та скасування реєстраційних дій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.06.2014 між акціонерним товариством «Кредобанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» укладено договір про здійснення кредитування № 103, виконання якого забезпечено договорами поруки та іпотеки. Як вказує позивач, в порушення умов п. 12 названого договору, яким передбачено, що зміни та доповнення до цього договору та додаткових договорів вносяться тільки у письмовій формі шляхом укладення додаткових договорів, підписаних уповноваженими представниками сторін, 16.03.2021 між акціонерним товариством «Кредобанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохілс Веста» укладено договір факторингу.

На переконання позивача укладений договір факторингу від 16.03.2021 вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки вказаний договір укладений без згоди останнього, що є порушенням п. 12 кредитного договору, а тому підлягає визнанню недійсним.

Крім того, враховуючи недійсність договору факторингу, підлягають також визнанню недійсними договір про відступлення права за договором іпотеки та договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19.03.2021, що укладені внаслідок недійсного договору, а рішення державних реєстраторів щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, належне позивачу, за ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «ВТК «Промінвестгруп», підлягають скасуванню.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/1660/21. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

На адресу суду 02.08.2021 від відповідача акціонерного товариства «Кредобанк» (надалі також заявник) надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- заборони товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгова компанія «Промінвестгруп» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо укладення правочинів (щодо відчуження, розпорядження, передачі у володіння третім особам, передачі в заставу, у статутний капітал, будь-яке інше обтяження, інше) стосовно майна, право власності на яке зареєстроване за ТОВ «Виробничо-торгова компанія «Промінвестгруп», а саме:

- бройлерна ферма № 3, площею 13592,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18;

- бройлерна ферма № 5, площею 13589,1 кв.м., за адресою: Київська обл., Вишгородський район, с. Гаврилівка, квартал 5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18;

- бройлерна ферма № 6, площею 13558,4 кв.м., за адресою: Київська обл., Вишгородський район, с. Гаврилівка, квартал 6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18;

- бройлерна ферма № 7, площею 13546,8 кв.м., за адресою: Київська обл., Вишгородський район, с. Гаврилівка, квартал 7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18;

- бройлерна ферма № 8, площею 13540,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18;

- заборони державним реєстраторам у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особа, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження, інше), стосовно об`єктів нерухомого майна, право власності на яке зареєстроване за ТОВ «Виробничо-торгова компанія «Промінвестгруп», а саме:

- бройлерна ферма № 3, площею 13592,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18;

- бройлерна ферма № 5, площею 13589,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18;

- бройлерна ферма № 6, площею 13558,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18;

- бройлерна ферма № 7, площею 13546,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18;

- бройлерна ферма № 8, площею 13540,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що після набуття права іпотекодержателя ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохілс Веста», у відповідності до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та на підставі оспорюваного у цій справі правочину, розпочато дії пов`язанні із реалізації майна, яке є предметом іпотеки, у зв`язку з чим за ТОВ «Виробничо-торгова компанія «Промінвестгруп» як покупцем, зареєстровано право власності на майно, яке є предметом іпотеки.

На думку заявника, у випадку задоволення позову до акціонерного товариства «Кредобанк» повернеться право іпотекодержателя, однак, заявник вважає, що майно, яке є предметом іпотеки та власником якого наразі є ТОВ «Виробничо-торгова компанія «Промінвестгруп», може бути відчужене на користь третіх осіб та, відповідно, предмет іпотеки не перебуватиме ані у іпотекодавця, ані у сторони судового провадження.

Заявник переконаний, що подальша реалізація його права як іпотекодержателя на задоволення своїх вимог стане неможливою, адже майно буде набуте у власність особою, яка не є учасником цієї справи, що своєю чергою унеможливить захист порушених прав заявника та призведе до виникнення спору з фактичним власником майна, який буде постійно змінюватись внаслідок подальшого відчуження іпотечного майна.

Розглянувши подану заявником заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши доводи заявника щодо необхідності вжиття судом заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, у даному випадку, саме на заявника покладено обов`язок доведення, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника.

Згідно приписів ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Водночас, заявником не надано жодних належних та допустимих доказів в розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів забезпечення позову, та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника у разі невжиття таких заходів, а посилання заявника на потенційну можливість настання в майбутньому негативних наслідків, без надання відповідного обґрунтування, в тому числі доказів вчинення відповідачем певних реальних дій, спрямованих на відчуження майна, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

З огляду на відсутність будь-яких доказів у справі, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав, інтересів заявника, аргументи останнього є нічим іншим, як припущеннями.

Таким чином, заявником не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову, у вигляді накладення арешту на майно, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав, інтересів заявника. А подана заява обґрунтована власними припущеннями заявника, що не є достатніми підставами для задоволення заяви про забезпечення позову.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що заявником не обґрунтовано необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на відчуження майна на користь третіх осіб та не надано на підтвердження своєї позиції належних та допустимих доказів щодо наявності фактичних обставин, з якими процесуальне законодавство пов`язує необхідність застосування заходів забезпечення позову, що зумовлює висновки суду про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви акціонерного товариства «Кредобанк» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала складена та підписана 04.08.2021, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення».

Суддя Р.М. Колесник