УХВАЛА

10 серпня 2021 року

м. Київ

Справа № 924/881/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Губенко Н.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Проскурів"

на рішення Господарського суду Хмельницької області

(суддя - Яроцький А.М.)

від 02.02.2021

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Маціщук А.В., судді - Петухов М.Г., Гудак А.В.)

від 07.06.2021

у справі за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "Проскурів"

про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Проскурів", яке оформлене протоколом № 2 від 28.11.2019,

ВСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.02.2021 позов задоволено. Визнано недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Проскурів", оформлене протоколом № 2 від 28.11.2019.

2. 07.06.2021 Північно-західний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу відповідача залишив без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

3. 05.07.2021 відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

4. Також скаржник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи тим, що постанову суду апеляційної інстанції отримав 22.06.2021, що підтверджується конвертом зі штрихкодовим № 004 та інформацією з офіційного веб-сайту "Укрпошта" про відстеження поштового відправлення.

5. З огляду на те, що повне судове рішення суду апеляційної інстанції заявник отримав 16.06.2021 і скаргу подав протягом двадцятиденного строку, Верховний Суд дійшов висновку, що він має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

6. Перевіривши форму і зміст касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

7. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

8. Так, відповідно до частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

9. Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або допущене судом порушення норм процесуального права та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 287 ГПК України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

10. Зі змісту касаційної скарги вбачається, що підставою касаційного оскарження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України.

11. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах.

12. При цьому, обґрунтовуючи подібність правовідносин, як обов`язкової умови для виникнення підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1-3 частини 2 статті 287 ГПК України, необхідно враховувати, що подібність правовідносин визначається за відповідними критеріями.

13. Критеріями визначення подібності правовідносин в іншій аналогічній справі є: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет) (ухвала об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19).

14. Так, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, скаржник зазначає, що суди:

1) неправильно застосували норми статей 38, 47, 35 Закону України "Про акціонерні товариства", оскільки не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень;

2) суд апеляційної інстанції порушив норми статті 14, частини 2, 3 статті 46 ГПК України за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, оскільки предмет та підстави позову визначаються та можуть в установленому порядку змінюватися тільки позивачем, тоді як суд позбавлений права на відповідну процесуальну ініціативу;

3) неправильно застосували норми статей 256 257, 261 ЦК України та частину 1 статті 50 Закону України "Про акціонерні товариства" щодо обчислення та перебігу строку позовної давності при зверненні до суду з вимогою про оспорювання рішень позачергових загальних зборів акціонерів, які прийняті неповноважним складом наглядової ради, що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

15. Крім того, відповідач зазначає що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а саме: статей 55, 129 Конституції України, 15, 16, 267 ЦК України, 13, 46, 76, 218 ГПК України і висновки Верховного Суду щодо застосування цих норм права відсутні.

16. При цьому, скаржник не наводить належного обґрунтування, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання, у чому саме полягає помилка судів при застосуванні кожної переліченої норми права та як, на думку скаржника, відповідні норми повинні застосовуватися у спірних правовідносинах.

17. Верховний Суд звертає увагу, що у разі, якщо касаційна скарга подається у зв`язку з порушенням норм процесуального права відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 ГПК України, то підставою касаційного оскарження є пункт 4 частини 2 статті 287 цього Кодексу.

18. Верховний Суд зауважує, що відповідно до цього пункту не всі процесуальні порушення є підставою для касаційного оскарження.

19. У разі оскарження судового рішення на підставі пункту 4 частини 2 статті 287 ГПК України касаційна скарга має містити зазначення, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

20. При цьому, необхідно враховувати, що за змістом пункту 1 частини 3 статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу.

21. Наведені недоліки щодо змісту касаційної скарги є підставою для залишення її без руху, із наданням скаржникові строку на приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пунктів 5 частини 2 статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

22. Відповідно до частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись нормами статей 119, 174, 234, 288, пункту 5 частини 2 статті 290, частини 2 статті 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Поновити Публічному акціонерному товариству "Проскурів" строк на касаційне оскарження рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.02.2021 та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.06.2021у справі № 924/881/20.

2. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Проскурів" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.02.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 залишити без руху.

3. Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом:

- привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пунктів 5 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції, з урахуванням недоліків, визначених у пунктах 14-16 цієї ухвали;

- уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши суду докази такого надіслання.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді Н. Губенко

Л. Стратієнко