Справа № 909/995/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про розгляд грошових вимог

03.08.2021 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П.А., секретарі судового засідання Кучма І.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву про визнання грошових вимог Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії , 76014, м.Івано-Франківськ, вул. Сахарова, 32,

у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул. Петрушевича, 1, м.Івано-Франківськ, 76018 до Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м.Івано-Франківськ

учасники провадження не з"явились

ВСТАНОВИВ:

у провадженні господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа № 909/995/19 за заявою боржника ДП "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про банкрутство в порядку ст. 94 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі також: «Закон про банкрутство»).

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 15.10.2019 відкрито провадження у даній справі з урахуванням особливостей ст. 94 Закону про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру санації боржника та призначено керуючим санацією керівника боржника Шахова М.В., розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Лотоцького С.В. 18.10.2019 господарським судом Івано-Франківської області було здійснено публікацію на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення №63709 про відкриття провадження у справі про банкрутство ДП "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

До суду 01.07.2021 в порядку ч. 6 ст. 94 Закону про банкрутство надійшла заява Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії про визнання грошових вимог до боржника у сумі 200217,26грн..

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 05.07.2021 заяву про визнання грошових вимог Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії призначено до розгляду у судовому засіданні.

Учасники провадження у судове засідання не з"явились.

Розглянувши матеріали справи та подану заяву, суд встановив наступне.

На підставі положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у справі про банкрутство спір не вирішується по суті, а лише встановлюються грошові вимоги кредиторів на підставі поданих документів.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчить про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Отже, аналіз норм права дозволяє зробити висновок, про те що спеціальне законодавство про банкрутство визначає особливий порядок розгляду грошових вимог кредитора у процедурі банкрутства шляхом їх визнання (відхилення) внаслідок розгляду по суті.

Судом встановлено що між ПАТ "Уктелеком" загальних зборів в особі Івано-Франківської філії (відповідно до рішення річних загальних зборів акціонерів від 22.04.2021 назву ПАТ «Укртелеком» змінено на АТ «Укртелеком») та ДП «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» 01.12.2017р було укладено договір оренди №04/12/1726С340-517/17.

На виконання умов Договору відповідач передав ПАТ «Укртелеком» в строкове платне користування нежитлове приміщення адміністративної будівлі, загальною площею 17,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Яремча, вул.О.Кобилянської, 3А, з метою розміщення обладнання, що використовується для надання послуг зв`язку. Факт надання та отримання послуг підтверджується Актами здачі -прийняття робіт (надання послуг). Відповідач в спірний період з травня 2018 року по лютий 2021 року надав АТ «Укртелеком» послуги оренди на загальну суму 120 103,67 грн., з них, ПДВ становить 20017,26 грн. (В суму розрахунку не був включений період серпень 2018р. та вересень 2018р., оскільки частина 2018 року, а саме: період включно з 01.- 05.2018р., та 08.- 09.2018р. були предметом розгляду, а відтак ввійшли у суму збитків, що підлягала до стягненню з відповідача згідно рішення господарського суду Івано-Франківської області у справі №909/1043/18).

Однак, відповідач не оформив податкові накладні та не зареєстрував їх в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим Кодексом термін у такий спосіб позбавивши АТ «Укртелеком» права на віднесення сплаченого податку на додану вартість в сумі 20 017,26 грн. до складу податкового кредиту, оскільки податковим законодавством не надано право позивачу включати суми ПДВ, до складу податкового кредиту, за умови відсутності зареєстрованої податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до підпункту "а" п.198.1. ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

На дату виникнення податкових зобов`язань Відповідач зобов`язаний був скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (п.201.1 ст.201 ПК України).

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше, в т.ч. для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (пп б., п.187.1, ст. 187 ПК України).

Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), є підставою для відображення господарських операцій в бухгалтерському обліку. Таким чином, Відповідач був зобов`язаний і мав можливість скласти податкові накладні та зареєструвати їх в Єдиному реєстрі.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абзац 2 п.201.10 ст.201 ПК України).

Згідно з п.198.6. ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11. ст.201 цього Кодексу.

У разі порушення граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Водночас звернення покупця послуг зі скаргою на продавця, який не виконав передбаченого наведеною нормою обов`язку, відповідно до положень пункту 201.10 статті 201 ПК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не надає

покупцю права на включення суми податку з цих операцій до складу податкового кредиту, а можливість подання скарги є лише підставою для проведення документальної позапланової перевірки його контролюючим органом (дана правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 03 серпня 2018 року у справі № 917/877/17).

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Бездіяльність відповідача призвела до позбавлення АТ «Укртелеком» можливості віднесення сплачених у складі вартості послуг оренди сум ПДВ до податкового кредиту та до додаткових витрат по погашенню податкових зобов`язань. Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 ПК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. За змістом підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі ввезення їх на митну територію України) та послуг.

У зв`язку з цим, АТ «Укртелеком» позбавлено права на включення даної суми ПДВ до податкового кредиту та, відповідно, можливості зменшення суми своїх податкових зобов`язань з ПДВ.

Згідно ч.2 ст.16 ГК України та п.8 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України (ЦК України) одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

Частиною 1 ст. 218 ГК України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

За загальними нормами ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб"єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов"язання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.І ст.224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Пунктом 4 ч.2 ст.611 ЦК України також передбачено такий правовий наслідок порушення зобов`язання як відшкодування збитків.

Відповідно до пп.1.п.2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 2 ст.224 ГК України закріплено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений. договором або законом.

Згідно зі ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. При цьому, розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Таким чином, Відповідач з порушенням вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим АТ «Укртелеком» був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 20017,26 грн. З огляду на викладене, у цьому випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю Відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту Позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

У даному випадку наявні усі елементів господарського правопорушення, наслідком якого є застосування до порушника такої міри відповідальності як зобов`язання відшкодувати спричинені збитки. Дана правова позиції міститься в постановах Верховного суду України, зокрема Постанова від 03 серпня 2018 року у справі № 917/877/17.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 6 ст. 94 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду у місячний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і відкриття процедури санації письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують та/або заперечення кредиторів проти проведення процедури санації керівником боржника. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ТК ГРУПП» заявлені правомірно, підтверджені належними доказами та визнаються судом в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області 01.07.2021 з відповідною заявою.

Згідно з ч. 6 ст. 94 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду у місячний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і відкриття процедури санації письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують та/або заперечення кредиторів проти проведення процедури санації керівником боржника.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Після встановленого частиною 6 статті 94 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", строку заявник АТ "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії звернувся 01.07.21 до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою про визнання кредиторських вимог на суму 20017,26грн.

Офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України здійснено 18.10.2019 ( за № 63709), тобто кінцевою датою для заявлення конкурсних вимог до боржника є 16.11.2019 року.

Але, враховуючи те, що Акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії звернулось до суду після встановленого частиною 6статті 94 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", грошові вимоги у розмірі20017,26грн. не є конкурсними та погашаються в шосту чергу.

За подання заяви з кредиторськими вимогами до боржника заявником сплачено 4540,00грн.

Таким чином, суд вважає за можливе визнати кредиторські вимоги Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії на суму 20 017,26грн. з шостою чергою задоволення та 4540,00грн. судового збору з першою чергою задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 45, 94 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 12, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії з яких:

- судовий збор за подання заяви з грошовими вимогами у справі про банкрутство в розмірі 4540,00 грн. - в першу чергу;

- заборгованість в розмірі 20 017,26грн. - в шосту чергу.

2. Зобов"язати розпорядника майном Лотоцького С.В. включити грошові вимоги Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії у вищевказаному розмірі та черговості до реєстру вимог кредиторів Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Ухвала набрала законної сили 03.08.2021р. та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст. ст. 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст ухвали складено 05.06.2021

Суддя Шкіндер П.А.

Копію ухвали направити:

- заявнику: АТ "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії , 76014, м.Івано-Франківськ, вул. Сахарова, 32, ІНФОРМАЦІЯ_2

- боржнику ДП "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія " Автомобільні дороги України"

- арбітражному керуючому Лотоцький С.В. вул. Шевченка, 7 А,7, м. Івано-Франківськ, 76018

ІНФОРМАЦІЯ_1