РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.07.2021Справа № 910/2776/21

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛІНКОМ"
доПриватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
прозобов`язання вчинити дії
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: Король В.Р. - представник за довіреністю;

від відповідача: Шатарська Т.Н. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/2776/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Велінком" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про:

- зобов`язання виконати умови договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0494-02024 від 29.03.2019, передбачені п.п. 2, 4 п. 9.2, п. 10.3, п. 10.4;

- визнання неправомірними дій з надавання Товариству з обмеженою відповідальністю "Велінком" статусу "Дефолтний", наданого з 08.02.2021;

- відновлення становища, яке існувало до порушення відповідачем прав позивача, а саме до надання йому статусу "Дефолтний" 08.02.2021 шляхом припинення застосування до ТОВ "Велінком" наслідків, передбачених п. 1.7.5. Правил ринку, затверджених Постановою НКРЕКП № 307 від 14.03.2018, а саме: видалити публікацію на офіційному вебсайті АР повідомлення про набуття ТОВ "Велінком" статусу "Дефолтний"; відновити майбутні та скасовані діючі реєстрації ДД щодо продажу електричної енергії учасникам ринку; встановити попередній обсяг продажу електричної енергії на РДН та ВДР для ТОВ "Велінком".

Ухвалою суду від 21.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 25.06.2021.

Суд задовольнив клопотання позивача та відклав розгляд справи по суті на 23.07.2021.

Безпосередньо в судовому засіданні 23.07.2021 представник позивача наполягав на задоволенні позову, а представник відповідача, у свою чергу, проти позову заперечив у повному обсязі.

Учасники процесу надали усні пояснення по суті спору у справі.

У судовому засіданні 23.07.2021 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі також - ПрАТ "НЕК "Укренерго") виконує функції оператора системи передачі - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Велінком" (далі також - ТОВ "Велінком") є користувачем системи передачі, який діє на підставі статуту та відповідної ліцензії від 04.12.2018 № 1617, енергетичний ідентифікаційний код (ЕІС) 56х20Т.

Відповідно до п. 40 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" користувачі системи передачі/розподілу (далі - користувачі системи) - фізичні особи, у тому числі фізичні особи - підприємці, або юридичні особи, які відпускають або приймають електричну енергію до/з системи передачі/розподілу або використовують системи передачі/розподілу для передачі/розподілу електричної енергії;

Згідно з приписами п.п. 5.2, 5.4, 5.5 Кодексу системи передачі, затвердженого Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309, укладення договорів про надання послуг з передачі електричної енергії є обов`язковою умовою надання користувачам доступу до системи передачі. Оператор системи передачі (ОСП) укладає договір про надання послуг з передачі електричної енергії з користувачем до набуття ним статусу учасника ринку електричної енергії відповідно до Правил ринку.

Відповідно до п. 5.1 Кодексу системи передачі, затвердженого Постановою НКРЕКП №309 від 14.03.2018 - договір про надання послуг з передачі електричної енергії визначає організаційні, технічні та фінансові умови, на яких ОСП здійснює передачу електричної енергії системою передачі.

29.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Велінком" (далі також - користувач) та Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі також - ОСП) було укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0494-02024 (далі також договір) за умовами якого ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії відповідно до цього договору, а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послуги відповідно до умов цього договору.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що сторони здійснюють свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Правил ринку, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу, Кодексу комерційного обліку, ліцензій, відповідно до яких сторони здійснюють господарську діяльність, інших нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України.

Ціна договору визначається згідно з діючим на момент надання послуги тарифом на послуги з передачі електричної енергії, затвердженим Регулятором та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному веб-сайті (п. 3.1. договору).

Розрахунковим періодом (розрахунковим місяцем) за цим договором є 1 календарний місяць (п. 6.1. договору). Користувач здійснює поетапну передоплату планової вартості послуги ОСП в порядку визначеному п. 6.2. договору.

Відповідно до п. 6.5. договору, користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата за послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" ( далі також - Сервіс), з використанням кваліфікованого підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.

Згідно з п. 7.1. договору, ОСП має право отримувати від користувача своєчасну оплату за послугу; обмежувати, припиняти, знижувати надійність надання послуги та відключати від системи передачі у випадках, визначених розділом 7 договору та Кодексом системи передачі.

ОСП має право припинити надання послуги користувачу, якщо користувач не виконує своїх зобов`язань з оплати послуги ОСП або нехтує обов`язками, що випливають з цього договору (п. 8.4. договору).

Відповідно до п.п. 2, 4 п. 9.2. договору ОСП зобов`язується складати та надавати користувачу, на його запит, акти, рахунки, повідомлення у терміни та відповідно до порядку, зазначеному в розділі 6 та 10 цього договору. ОСП зобов`язується повідомляти користувача про наміри застосування обмеження або припинення надання послуги із обґрунтуванням причин відповідно до розділу 7 цього договору.

Згідно з п. 10.3. договору, у разі несвоєчасної оплати користувачем отриманої послуги ОСП направляє користувачу письмове повідомлення із зазначенням суми заборгованості та кінцевого терміну її оплати. У разі несплати заборгованості користувачем ОСП має право направити користувачу письмове попередження щодо можливого припинення надання послуги з передачі електричної енергії відповідно до вимог КСП.

Пунктом 10.4. договору встановлено, що акти приймання-передачі, акти звірки розрахунків, будь-які повідомлення за цим договором повинні направлятися однією стороною іншій електронною поштою або факсимільним повідомленням, а також повинні бути обов`язково підтверджені рекомендованим листом, іншим поштовим відправленням або доставлені кур`єром під розписку за адресою, зазначеною в цьому договорі або отриманою з ЄДР юридичних осіб.

Позивач стверджує, що він не отримував актів приймання-передачі та актів звірки розрахунків з листопада 2020 по час слухання справи.

Відповідно до інформації, розміщеній на сайті ПрАТ "НЕК "Укренерго" https://ua.energy/ позивачу, нібито, стало відомо, що станом на 05.02.2021 ТОВ "Велінком" перебуває в статусі "Переддефолтний" з підстав заборгованості за передачу електричної енергії.

Крім того, обґрунтовуючи заявлений позов ТОВ "Велінком" наголошує, що 05.02.2021 на сайті відповідача містилася інформація про набуття позивачем статусу "Переддефолтний" з датою набуття 28.12.2020, однак, вже о 17:10 год на офіційному сайті відповідача з`явилася інформація про набуття ТОВ "Велінком" статусу "Переддефолтний" з датою набуття 10.12.2020.

Крім того, як вбачається з доводів позивача, 11.02.2021 йому стало відомо, що на сайті ПрАТ "НЕК "Укренерго" https://ua.energy/ міститься інформація про надання ТОВ "Велінком" статусу "Дефолтний" з датою набуття статусу 08.02.2021.

Спір у справі, на думку позивача, виник у зв`язку з тим, що ТОВ "Велінком" не отримувало від відповідача жодних повідомлень про надання статусу "Переддофолтний" або "Дефолтний", а у зв`язку з наданням такого статусу позивач фактично позбавлений можливості брати участь на ринку електричної енергії, здійснювати господарську діяльність на організованих сегментах ринку електричної енергії, та не має можливості виконувати умови договорів з іншими учасниками ринку, в тому числі, з операторами систем розподілу, контрагентами на ринку двосторонніх договорів, ринку на добу наперед, внутрішньодобовому ринку, ринку допоміжних послуг, споживачами тощо, а також не може отримувати кошти за вже поставлену електричну енергію своїм споживачам. Всі споживачі ТОВ "Велінком" змушені були перейти до постачальника останньої надії, тариф на постачання електричної енергії якого становить 5683,95 грн/МВт*год, з ПДВ на відміну від ціни позивача, яка в середньому складала 1755,024 грн/МВт*год, з ПДВ.

Крім того, позивач наголошує, що відповідач взагалі не мав права вживати до ТОВ "Велінком" заходи, передбачені пунктом 1.7.5. глави 1.7. розділу І Правил ринку, оскільки діяла постанова НКРЕКП № 766 від 08.04.2020 "Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних з поширенням коронавірусної хвороби (Covid-19)" (із відповідними змінами та доповненнями).

Відповідач, у свою чергу, повністю не погоджується з вимогами, викладеними у позовній заяві, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до положень розділу 1.7. Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП 14.03.2018 № 307 (у редакції постанови НКРЕКП 24.06.2019 № 1168) учасник ринку, крім ОСП, ОР (оператор ринку) та гарантованого покупця, набуває статусу "Переддефолтний" при настанні принаймні однієї з таких подій або обставин:

1) учасник ринку до 18:00 банківського дня, що є другим робочим днем після дати отримання на електронну адресу учасника ринку через систему управління ринком платіжного документа від АР (адміністратор розрахунків), не здійснив відповідну оплату;

2) учасник ринку, який є СВБ, не надавав, не підтримував, не збільшував та не поновлював фінансові гарантії в необхідному обсязі відповідно до розділу VI цих Правил;

3) учасник ринку не здійснив оплату послуги з передачі електричної енергії та/або з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління у строк понад 30 календарних днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги.

1.7.2. При набутті статусу "Переддефолтний" АР на період існування такого статусу:

1) надсилає учаснику ринку та Регулятору повідомлення про набуття учасником ринку статусу "Переддефолтний";

2) публікує на офіційному вебсайті АР повідомлення про набуття учасником ринку статусу "Переддефолтний" із зазначенням дати набуття такого статусу;

3) використовує фінансові гарантії, що надаються учасником ринку, для покриття його заборгованості перед ОСП;

4) використовує фінансові гарантії, що надаються ним, для покриття заборгованості перед АР та/або, якщо учасник виступає в якості електропостачальника, після набуття ним статусу "Переддефолтний" кожного робочого дня (о 10:30) направляє до уповноважених банків довідку, що містить інформацію щодо повного та скороченого найменування учасника ринку або П. І. Б. (якщо учасником ринку є фізична особа або фізична особа-підприємець), ЄДРПОУ або РНОКПП (якщо учасником ринку є фізична особа або фізична особа-підприємець), розміру простроченої електропостачальником оплати вартості його небалансів електричної енергії.

При набутті статусу "Переддефолтний" такий статус для учасника ринку триває в разі настання принаймні однієї з обставин, передбачених пунктом 1.7.1 цієї глави. В іншому випадку статус "Переддефолтний" анулюється, про що АР повинен повідомити учасника ринку і Регулятора.

Учасник ринку, крім ОСП, ОР та гарантованого покупця, набуває статусу "Дефолтний" при настанні принаймні однієї з таких подій або обставин:

1) тривалість статусу "Переддефолтний" для учасника ринку становить більше двох робочих днів;

2) судом прийнято рішення про визнання учасника ринку банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або учасником ринку або його уповноваженими органами прийнято рішення про ліквідацію учасника ринку;

3) у випадку анулювання ліцензії учасника ринку.

На період існування статусу "Дефолтний" АР вживає до такого учасника ринку такі заходи:

1) надсилає учаснику ринку та Регулятору повідомлення про набуття учасником ринку статусу "Дефолтний";

2) публікує на офіційному вебсайті АР повідомлення про набуття учасником ринку статусу "Дефолтний" із зазначенням дати набуття такого статусу;

3) зупиняє майбутні та скасовує діючі реєстрації ДД щодо продажу електричної енергії учасникам ринку;

4) установлює нульовий обсяг продажу електричної енергії на РДН та ВДР для такого учасника ринку;

5) якщо учасник ринку також виступає в якості електропостачальника (або споживача), після набуття ним статусу "Дефолтний" постачання електричної енергії споживачам такого учасника ринку (або такому учаснику ринку) здійснюється постачальником "останньої надії" відповідно до Правил роздрібного ринку;

6) якщо учасник ринку також виступає в якості електропостачальника, після набуття ним статусу "Дефолтний" кожного робочого дня о 10:30 направляє до уповноважених банків довідку, що містить інформацію щодо повного та скороченого найменування учасника ринку або П. І. Б. (якщо учасником ринку є фізична особа або фізична особа - підприємець), ЄДРПОУ або РНОКПП (якщо учасником ринку є фізична особа або фізична особа - підприємець) та кінцевий розмір простроченої електропостачальником оплати вартості його небалансів електричної енергії.

Вчинення до учасника ринку будь-яких дій з боку АР відповідно до цього пункту не впливає та не змінює відповідальність такого учасника ринку відповідно до цих Правил, що означає, що учасник ринку із статусом "Дефолтний" несе відповідальність за сплату всіх сум (у тому числі податків), що необхідно сплатити відповідно до цих Правил.

Учасник ринку втрачає статус "Дефолтний" після припинення дії договору про врегулювання небалансів електричної енергії, що укладений між ним та ОСП.

Після повідомлення учасника ринку про набуття ним статусу "Дефолтний" АР повідомляє:

1) СВБ (сторона відповідальна за баланс) такого учасника ринку з метою вжиття нею відповідних заходів щодо цього учасника ринку, передбачених положеннями договору між СВБ та учасником ринку;

2) контрагентів учасника ринку в рамках ДД (двосторонні договори) з метою вжиття відповідних заходів, що визначені їх ДД.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи фактичних даних, відповідачем позивачу щомісячно, разом з актами приймання-передачі послуги надсилалися рахунки, у яких зазначені суми заборгованості за минулі періоди, що підтверджується цінними листами з описами вкладення за вересень-грудень 2020 та січень 2021, рекомендованими повідомленнями про вручення та конвертами, які повернуті відділенням зв`язку за закінченням терміну зберігання, а саме:

- 30.10.2020 ТОВ "Велінком" надіслано акт приймання-передачі послуг за вересень 2020 та рахунок, в якому зазначено поточну заборгованість станом на 30.09.2020 та отриманий позивачем 09.11.2020, про що свідчить цінний лист з описом вкладення та підпис представника на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 120. Вказаний акт підписаний без зауважень;

- 16.11.2020 позивачу надіслано акт приймання-передачі послуги за жовтень 2020 та рахунок, в якому зазначено поточну заборгованість станом на 04.11.2020 (включаючи суму заборгованості минулих періодів) та отримано позивачем 01.12.2020, що підтверджується цінним листом з описом вкладення та підписом представника на рекомендованому повідомленні про вручення № 781;

- 21.12.2020 позивачу надіслано акт приймання-передачі послуги за листопад 2020 та рахунок, в якому зазначено поточну заборгованість станом на 30.11.2020 (включаючи суму заборгованості минулих періодів) та не отримано позивачем, що підтверджується цінним з описом вкладення та рекомендованим повідомленням про вручення 90, який повернутий відділенням поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання;

- 04.02.2021 позивачу надіслано акт приймання-передачі послуги за грудень 2020 та рахунок, в якому зазначено поточну заборгованість станом на 31.12.2020 (включаючи суму заборгованості минулих періодів) та не отримано позивачем, що підтверджується цінним листом з описом вкладення та рекомендованим повідомленням про вручення № 235, який повернутий відділенням поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання;

- 29.01.2021 позивачу надіслано акт звірки розрахунків за 4 квартал 2020 року та не отримано позивачем, що підтверджується цінним листом з описом вкладення та рекомендованим повідомленням про вручення № 668, який повернутий відділенням поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання;

- 17.02.2021 позивачу надіслано акт за січень 2021 року та отримано позивачем 05.03.2021, що підтверджується цінним листом з описом вкладення та рекомендованим повідомлення про вручення №73.

Крім того, як вбачається з доводів відповідача та не спростовано позивачем, ТОВ "Велінктон" надсилались Акти-коригування: від 02.11.2020 до Акту за квітень 2020 (відправлення 274), який підписаний позивачем; від 17.11.2020 до Акту за травень 2020 (відправлення № 315); від 25.11.2020 до Акту за червень 2020 (відправлення № 253); від 21.12.2020 до Акту за липень 2020 (відправлення № 482), який підписаний позивачем; від 18.01.2021 до Акту за серпень 2020 (відправлення № 607); від 19.02.2021 до Акту за вересень 2020 (відправлення № 396).

Відповідно до п.10.4 договору, рахунки акти приймання-передачі, акти звірки розрахунків, повідомлення вважаються отриманими стороною, зокрема, на третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом); у день направлення за допомогою Сервісу/в електронному вигляді.

Згідно з пунктом 6.7 договору, за наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення.

Таким чином, з огляду на наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що позивач був обізнаний про наявність у нього заборгованості та міг передбачити настання наслідків порушення зобов`язань, які встановлені договором та Правилами ринку,

Отже, ТОВ "Велінктон" правомірно включено до Переліку учасників ринку, що набувають статусу "Переддефолтний" через заборгованість за вересень 2020, яка виникла за несплату у строки, визначені Правилами ринку.

Стосовно доводів позивача про не отримання повідомлень щодо присвоєння йому статусу "Переддефолтний" судом встановлено таке.

10.12.2020 о 10:08 год відправлено на електронну пошту позивача повідомлення про набуття ним статусу "Переддефолтний".

10.12.2020 о 10:10 год опубліковано позивача в переліку учасників ринку, які набули статусу «Переддефолтний», на офіційному веб-сайті НЕК «Укренерго».

03.02.2021 відповідачем виявлено технічну помилку в частині оприлюднення вичерпного переліку компаній, які перебувають у статусі «Переддефолтний/Дефолтний», про що проінформовано позивача шляхом направлення повідомлення на електрону пошту.

Як зазначає відповідач, через зазначену технічну помилку позивачу було надано додатково 2 (два) робочі згідні з п. 1.7.4. Правил ринку для здійснення заходів щодо унеможливлення набуття ними статусу «Дефолтний».

08.02.2021 о 10:06 год відправлено на електрону пошту позивача повідомлення про набуття ним статусу «Дефолтний», оскільки відповідач до 15 год. 45 хв 05.02.2021 не отримав оплати за послуги з передачі електричної енергії за вересень 2020 року (як передумову уникнення статусу «Дефолтний»).

У той же час допущені відповідачем технічні помилки на веб-сайті щодо дати набуття статусу "Переддефолтний" позивачем (10.12.2020 та 28.12.2020), про які зазначено у позовній заяві, не можуть розглядатися як причина не набуття позивачем статусу "Переддефолтний", оскільки у позивача перед відповідачем існувала заборгованість, доказів погашення якої на час присвоєння статусу не було.

Набуття статусу "Переддефолтний" відбувається автоматично за наявності відповідних підстав, що передбачено Правилами ринку. Фактично відповідач не наділений повноваженнями надавати учасникам ринку статус "Переддефолтний" та в подальшому "Дефолтний", а тільки оприлюднює на своєму веб-сайті НЕК "Укренерго" перелік учасників ринку, які набули статусу автоматично у зв`язку із порушенням останніми фінансової дисципліни, встановленої Правилами ринку.

Крім того, не підтверджується належними доказами направлення та отримання відповідачем листа ТОВ "Велінком" від 05.02.2021 № 07/02/2021 о 16:36 год, оскільки з наданого скриншоту електронної пошти не вбачається можливим встановити необхідні реквізити листа, адресата, дату та час направлення тощо.

Поряд з тим, суд встановив, що Постановою НКРЕКП від 08.04.2020 № 766 «Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (Covid-19)» (в редакції від 24.12.2020 № 2736), постановлено Оператору системи передачі (який виконує функцію Адміністратора розрахунків) не застосовувати до електропостачальників, які виконують функції постачальників універсальних послуг, заходи передбачені пунктом 1.7.5 глави 1.7 розділу І Правил ринку до 01 лютого 2021 року. Електропостачальники, які виконують функції постачальників універсальних послуг, не набувають статусу «Дефолтний» до 01 лютого 2021 року.

Постановою НКРЕКП від 27.01.2021 № 93 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 08.04.2020 № 766» слово «лютого» замінено словом «березня».

Отже, електропостачальники, які виконують функції постачальників універсальних послуг, не набувають статусу «Дефолтний» до 01 березня 2021 року.

Постановою НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території» визначений Перелік постачальників універсальних послуг на закріпленій території (додаток 3 до Методичних рекомендацій).

У той же час, позивача немає в Переліку постачальників універсальних послуг, він не виконує функцію постачальника універсальних послуг, отже відсутні й заборони застосовувати до позивача заходи, які передбачені пунктом 1.7.5 глави 1.7 розділу І Правил ринку.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що надані відповідачем докази є більш вірогідними, ніж докази надані позивачем на обґрунтування позовних вимог.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом фактичні обставини, приймаючи до уваги, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно відсутності підстав для задоволення позову не спростовує.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на позивача.

Крім того, у позовній заяві повідомлено, що ТОВ "Велінком" зверталося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подачі позову.

Позивачем долучено до позовної заяви копію ухвали Господарського суду міста Києва від 12.02.2021 у справі № 910/2125/21, відповідно до якої задоволено заяву ТОВ "Велінком" про забезпечення позову у повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Однак, у судовому засіданні 23.07.2021 відповідач усно повідомив суд про скасування ухвали від 12.02.2021 у справі № 910/2125/21 Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.06.2021.

Зважаючи на те, що наразі ухвалу від 12.02.2021 у справі № 910/2125/21 скасовано, а справу скеровано до Господарського суду міста Києва для нового розгляду відповідної заяви, тоді суд не вбачає підстав для вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову у зв`язку з повною відмовою в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 71, 73, 74, 76, 77, 86, 91, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛІНКОМ" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано 02.08.2021 року.

Суддя Ю.О.Підченко