ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2021 року м.Дніпро Справа № 904/4993/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В.,

судді: Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М.

секретар судового засідання Григоренко А.А.

Представники сторін:

від відповідача: Дзюба А. В., ордер КС № 618575 від 09.03.2021 р., адвокат;

від відповідача: Гаврилов М. В., рішення № 2-1/VIII від 25.11.2020 р., голова Новопавлівської сільської ради;

представники інших сторін не з`явились.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Селянського фермерського господарства "Кондратюк" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 (повне рішення складено 25.01.2021, суддя Мельниченко І.Ф.) у справі

за позовом Селянського фермерського господарства "Кондратюк", м. Покровськ Донецької області

до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, с. Новопавлівка Межівського району Дніпропетровської області

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фермерське господарство "Чугуївське", с. Новопавлівка Межівського району Дніпропетровської області

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державний реєстратор Виконавчого комітету Межівської селищної ради Капліна Ольга Вікторівна, смт. Межова Межівського району Дніпропетровської області

про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради, скасування державної реєстрації речового права (права оренди)

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

Селянське фермерське господарство "Кондратюк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати незаконними та скасувати рішення Новопавлівської сільської ради "Про надання в оренду ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" №1621-55/VII від 05.03.2020 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0701 та рішення Новопавлівської сільської ради "Про надання в оренду ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" №1620-55/VII від 05.03.2020 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0866;

- визнати недійсними договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами № :02:003:0866 та № :02:003:0701, що укладені 10.03.2020 на підставі рішень Новопавлівської сільської ради № 1621-55/VII від 05.03.2020 та № 1620-55/VII від 05.03.2020 із Фермерським господарством "Чугуївське";

- скасувати запис № 36241279 про державну реєстрацію права оренди Фермерського господарства "Чугуївське" на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0866 та запис № 36281485 про державну реєстрацію права оренди фермерського господарства "Чугуївське" на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0701 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, прийнятті Новопавлівською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області рішення «Про надання в оренду ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» №№ 1620-55/VІІ, 1610-55/VІІ від 05.03.2020, внаслідок яких невитребувані паї колишнього КСП «Росія» передані в оренду Фермерському господарству «Чугуївське», суперечать діючим договорам оренди № 74-94, укладеними між позивачем та Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, та порушують права Сільського фермерського господарства «Кондратюк», як законного орендаря спірних земельних ділянок (невитребуваних паїв №№ 226-248).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 у справі №904/4993/20 відмовлено у задоволенні позовних вимог Селянського фермерського господарства "Кондратюк" до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та скасування державної реєстрації речового права (права оренди).

Рішення суду мотивоване тим, що договори оренди земельних ділянок (невитребуваних паїв) позивача з Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області не були належним чином зареєстровані у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Новопавлівської сільради відповідно до викладених у них умов та положень ст.18, ч.1 ст.20 Закону України «Про оренду землі», ч.1 ст.210, ч.3 ст.640 ЦК України, ч.2 ст.125 Земельного кодексу України. Таким чином, не будучи зареєстрованими в у встановленому законом порядку спірні договори є не є укладеними.

Тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що Селянське фермерське господарство "Кондратюк" не довело наявності свого порушеного права, вимагаючи визнати незаконним та скасувати рішення сільської ради, прийнятого у межах наданих відповідачеві повноважень, згідно з процедурою, передбаченою чинним законодавством. позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що договори були зареєстровані у відповідності до вимог чинного законодавства.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Селянське фермерське господарство "Кондратюк" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, принципу рівності всіх учасників судового процесу перед законом та судом, просить рішення господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що судом першої інстанції не надано оцінку доводам та доказам позивача щодо фактичного користування Селянським фермерським господарством "Кондратюк" земельними ділянками, наявності факту виконання та реальності договорів оренди позивача.

Як вважає скаржник, судом не надано оцінку факту не спростування відповідачем існування договорів оренди позивача, сплати орендної плати за договорами (тобто їх повного виконання) та не прийняв до уваги обставини, які вказують на факт інформованості відповідача про існування землекористувача на ділянки (невитребувані паї), які відповідач передав в оренду іншому суб`єкту господарювання.

Також в апеляційній скарзі позивач з посиланням на позицію, викладену у Постанові об`єднаної палати КЦС ВС від 23.01.2019 № 355/385/17, вказує, що суд першої інстанції без мотивації відхилив доводи позивача щодо презумпції правомірності договорів оренди земельних ділянок невитребуваних паїв позивача, посилаючи тільки на факт не належної реєстрації таких договорів та порушення процедури такої реєстрації, що не підтверджує правомірності дій відповідача щодо прав позивача.

На думку, скаржника, суд першої інстанції не вірно застосував положення норм матеріального права, що для укладення реального договору необхідна наявність двох юридичних фактів: а) домовленості між його сторонами стосовно істотних умов договору; б) передачі речі однією стороною іншій стороні або вчинення іншої дії. Домовленість між орендодавцем та орендарем щодо істотних умов договору була та відповідала закону для даного виду договорів.

Позивач звертає увагу, що відповідач не надав доказів, того що договори оренди Селянського фермерського господарства "Кондратюк" були скасовані, розірвані чи визнані не дійсними з підстав не здійснення належного порядку реєстрації. На вказаний 21 невитребуваний пай станом на 2017 рік не було кадастрових номерів, а отже не могло бути проведено реєстрацію права оренди на ці 21 ділянки і тому реєструвались саме в книзі реєстрації відповідача.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

08.04.2021 відповідач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд залишити апеляційну скаргу позивача на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 у справі № 904/4993/20 без задоволення.

Відповідач вважає, що дія Розпорядження голови Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 13.09.2017 про передачу земельних ділянок в оренду позивачу була припинена в силу п.2 даного Розпорядження (договори мають бути укладені та зареєстровані протягом місяця з дати Розпорядження). Пунктом 3 Розпорядження передбачено, що в разі не виконання п.2 Розпорядження дія даного Розпорядження припиняється. Рішення Виконкому Новопавлівської сільської ради щодо зобов`язання зареєструвати дані договори, на які посилається позивач, видані з простроченням 19.10.2017.

Також відповідач вказує, що місцевий суд прийшов до правомірного висновку про те, що не будучи зареєстрованим в установленому законом порядку спірні договори є неукладеними.

08.04.2021 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від третьої особи -1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Фермерського господарства «Чугуївське».

В своєму відзиві фермерське господарство зазначає, що господарський суд дійшов до правомірного висновку про те, що Новопавлівською сільською радою були правомірно прийняті рішення «Про надання в оренду ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" №№ 1621-55/VII, 1620-55/VII від 05.03.2020 щодо передачі земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0701 та :02:003:0866» в оренду Фермерському господарству «Чугуївське» та суд правильно встановив факт недоведення позивачем свого порушеного права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.03.2021 відкрито апеляційне провадження у справі. Розгляд апеляційної скарги Селянського фермерського господарства "Кондратюк" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 у справі № 904/4993/20 призначено на 13.04.2021.

Розгляд справи призначений у судовому засіданні на 13.04.2021 не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді-доповідача Чус О.В. у відпустці.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.04.2021 розгляд справи призначено у судовому засіданні на 01.06.2021.

В судове засідання 01.06.2021 з`явився представник відповідача. Представники інших сторін в судове засідання не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

15.06.2021 ухвалою суду оголошено перерву в судовому засіданні до 13.07.2021.

У судовому засіданні 13.07.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Між Селянським фермерським господарством "Кондратюк" (далі - Орендар) та Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області (далі - Орендодавець) були укладені договори оренди земельних ділянок, копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідно до вказаних договорів СФГ «Кондратюк» з 06.11.2017 орендувало земельні ділянки для ведення товарного сільського господарства (невитребувані паї колишнього КСП «Росія») в кількості 21 ділянка, на території Новопавлівської сільської ради Межівського району, Дніпропетровської області.

Усі ділянки було передано терміном на 10 років на підставі розпоряджень голови Межівської районної державної адміністрації від 13.09.2017.

Селянським фермерським господарством «Кондратюк» було встановлено, що внаслідок прийняття Новопавлівською сільською радою рішень «Про надання в оренду ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» №№ 1620-55/VІІ, 1610-55/VІІ від 05.03.2020, невитребувані паї колишнього КСП «Росія» в кількості 21 ділянка, а саме паї № 226-248, які у листопаді 2017 року були надані в оренду позивачу за договорами оренди № 74-94 та на теперішній час мають кадастрові номери: :02:003:0866 та :02:003:071, передані в оренду Фермерському господарству «Чугуївське».

На підставі зазначеного рішення 10.03.2020 було укладено відповідні договори оренди між Новопавлівською сільською радою та Фермерським господарством «Чугуївське», а також проведено державну реєстрацію права оренди спірних земельних ділянок у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номерами запису 36241279 від 08.04.2020 та 36281485 від 13.04.2020.

Вказані рішення відповідача позивач вважає незаконними та такими, що суперечать чинному законодавству, діючим договорам оренди Селянського фермерського господарства «Кондратюк» та порушують законні права та інтереси позивача, як орендаря земельних ділянок (невитребуваних паїв), тому останній був змушений звернутися до суду за захистом свої прав та законних інтересів.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, між Селянським фермерським господарством "Кондратюк" та Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області були укладені договори оренди земельних ділянок, згідно яких 21 земельна ділянка (невитребувані земельні частки (паї) №№226-248 колишнього КСП «Росія»), що розміщені на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, були передані в оренду позивачу терміном на 10 років на підставі розпоряджень голови Межівської районної державної адміністрації від 13.09.2017.

Відповідно до частини першої статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (частина перша статті 79-1 Земельного кодексу України).

На відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначений в умовних кадастрових гектарах. Місцезнаходження та межі такої земельної частки (паю) не визначені.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України від 05.06.2003 № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі - Закон № 899-IV).

Відповідно до статті 13 Закону № 899-IV (в редакції, чинній станом на момент прийняття Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області розпоряджень від 13.09.2017 про надання в оренду позивачу невитребувані земельні частки (паї) №№226-248) нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

За змістом статті 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Порядок реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2000 № 119 (далі Порядок 119) визначає умови та процедуру реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 119 реєстрація договорів оренди земельних часток (паїв) проводиться виконавчими комітетами сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

Пунктом 3 Порядку № 119 визначено, що для реєстрації договору оренди земельної частки (паю) орендодавець подає особисто або надсилає поштою до відповідного виконавчого комітету органу місцевого самоврядування договір оренди у двох примірниках, сертифікат на право на земельну частку (пай). Виконавчий комітет сільської, селищної, міської ради перевіряє у дводенний термін подані документи, реєструє або готує обґрунтований висновок про відмову в реєстрації.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 119 договір оренди земельної частки (паю) реєструється у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв), що ведеться за формою згідно з додатком. Датою реєстрації договору оренди земельної частки (паю) є дата внесення відповідного запису до цієї Книги.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 119 на обох примірниках договору оренди земельної частки (паю) ставиться штамп із зазначенням дати реєстрації та номера запису, а також з підписом особи, яка зареєструвала договір.

З урахуванням наведених приписів Порядку № 119 Межівська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, як орендодавець за укладеними договорами оренди з позивачем, мала подати до виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради, Межівського району договори оренди у двох примірниках для здійснення реєстрації.

Надані позивачем копії договорів оренди земельних ділянок (невитребуваних паїв №№226-248) відповідно до відміток на них зареєстровані у Виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради 06.11.2017.

Проте виконавчий комітет Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області не здійснював реєстрацію жодного з таких договорів оренди, про що свідчить лист від 19.05.2020 № 373.

Зі змісту листа № 61-574/0/312-20 від 19.10.2020 встановлено, що договори оренди земельних ділянок (невитребуваних земельних часток (паїв) колишнього КСП «Росія» №№226-248) від 06.11.2017, укладені між Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та Селянським фермерським господарством «Кондратюк», Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області до виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради особисто і поштою для реєстрації не подавалися.

Також матеріалами справи підтверджено, що витяги з Державного земельного кадастру, Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та з книги реєстрації договорів оренди Новопавлівської сільської ради, свідчать про те, що право оренди на невитребувані паї №№226-248 за Селянським фермерським господарством «Кондратюк» не зареєстровано.

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що обставини реєстрації договорів оренди земельних ділянок 06.11.2017 в Книзі реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) у виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради Межівського району, з присвоєнням відповідних номерів, із зазначенням дати реєстрації та номеру запису, з підписом особи, яка зареєструвала договір, відповідно до норм статей 73, 74, 76 Господарського процесуального кодексу України документально не підтверджені. Залучені копії договорів, не містять належних даних про їх реєстрацію.

Отже, договори оренди Селянського фермерського господарства "Кондратюк" з Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області не набрали чинності у зв`язку з тим, що не були зареєстровані в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) у виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради.

Договір оренди земельної частки (паю) та договір оренди земельної ділянки є самостійними договорами з різним предметом та сторонами і мають різне правове регулювання.

Порядок та умови укладення договорів оренди земельної частки (паю) урегульовано не Законом України від 06.10.1998 № 161-XIV «Про оренду землі», а розділом Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, Указом Президента України від 03.12.1999 № 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки», Порядком № 119.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.09.2020 у справі № 920/54/19.

Невитребувані земельні частки (паї) є різновидом земельних часток (паїв). Тому на реєстрацію права оренди невитребуваних земельних часток (паїв) поширюються вимоги Порядку № 119.

Отже, суд першої інстанції помилково послався на норми Закону України «Про оренду землі».

Водночас місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що не будучи зареєстрованими в у встановленому законом порядку договори є не укладеними.

Аргументи апелянта з приводу виконання договорів оренди позивача з Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та сплати орендної плати спростовуються листом Новопавлівської сільської ради Межівського району від 19.05.2020 № 373, відповідно до якого в Новопавлівській сільській раді відсутні відомості щодо сплати орендної плати на рахунок Новопавлівської сільської ради за такими договорами оренди.

Щодо стверджуваного порушення права позивача рішеннями відповідача «Про надання в оренду ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» №№ 1620-55/VІІ, 1610-55/VІІ від 05.03.2020 щодо передачі земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0866 та :02:003:0701 в оренду Фермерському господарству «Чугуївське», колегія суддів дійшла висновку про відсутність такого порушення.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту «г» частини третьої статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Частиною 1 ст. 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади АР Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що в разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акту індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, яка звернулась за їх захистом. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 903/857/18, від 20.08.2019 у справі № 911/714/18.

Підставами для визнання недійсним (незаконним) акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і водночас порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі (постанови Верховного Суду від 05.12.2019 у справі № 914/73/18, від 14.01.2020 у справі № 910/21404/17).

З огляду на викладене та оскільки договори оренди між Селянським фермерським господарством "Кондратюк" та Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 06.11.2017 не зареєстровані відповідно до Порядку № 119, звідси відсутнє порушення права позивача прийнятими рішеннями відповідача «Про надання в оренду ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» №№ 1620-55/VІІ, 1610-55/VІІ від 05.03.2020 щодо передачі земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0866 та :02:003:0701 в оренду Фермерському господарству «Чугуївське».

Колегія суддів зазначає, що за змістом статті 13 Закону № 899-IV (в редакції, чинній з 01.01.2019), сільські селищні, міські ради з 01.01.2019 наділені правом передавати в оренду нерозподілені земельні ділянки (не витребувані) земельні частки (паї) після формування їх у земельні ділянки.

Тому, Новопавлівська сільська рада Межівського району Дніпропетровської області розглянула клопотання Фермерського господарства «Чугуївське» від 04.03.2020 про надання земельних ділянок в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (невитребувані паї колишнього КСП «Росія»), та, враховуючи, що на момент розгляду цього питання право оренди на невитребувані паї за позивачем зареєстровано не було, прийняла рішення «Про надання в оренду ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» №1620-55/VІІ, №1610-55/VІІ від 05.03.2020 щодо передачі земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0866 та :02:003:0701 в оренду Фермерському господарству «Чугуївське» діючи в межах наданих їй повноважень, не порушуючи прав позивача.

Оскільки, колегією суддів не встановлено підстав для визнання незаконними та скасування рішень відповідача, відповідно відсутні підстави для визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами № :02:003:0866 та № :02:003:0701, що укладені 10.03.2020 із Фермерським господарством "Чугуївське", та скасування записів № 36241279 про державну реєстрацію права оренди Фермерського господарства "Чугуївське" на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0866 та № 36281485 про державну реєстрацію права оренди фермерського господарства "Чугуївське" на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0701 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Отже висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є обґрунтованим.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, то апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування законного рішення суду першої інстанції, та вважає, що його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід покласти на позивача згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства "Кондратюк" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021р. у справі №904/4993/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 04.08.2021.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв