ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
05 серпня 2021 року Справа № 906/712/19
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Філіпова Т.Л.
секретар судового засідання Пузирко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Новоград-Волинської міської ради Житомирської області про ухвалення додаткового рішення у справі № 906/712/19
за апеляційною скаргою Новоград-Волинської міської ради Житомирської області на рішення Господарського суду Житомирської області від 11.03.2021 у справі №906/712/19 (суддя Шніт А.В.)
за позовом Новоград-Волинської районної ради
до Новоград-Волинської міської ради Житомирської області
за участі третіх осіб, які не заявляюсь самостійних вимог щодо предмета спору,
на стороні відповідача:
- Підприємства Новоград-Волинська центральна міськрайонна аптека №217;
- Відділу культури і туризму Новоград-Волинської міської ради
про скасування свідоцтв про право власності, записів про державну реєстрацію права власності та визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно
за участю представників сторін:
позивача - не з`явився
відповідача - не з`явився
третьої особи 1- не з`явився
третьої особи 2 - не з`явився
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 11.03.2021 у справі №906/712/19 задоволено позов. Скасовано свідоцтво про право власності серії ЯЯЯ №937260, видане виконкомом Новоград-Волинської міської ради 05.01.2006 на нежитлове приміщення центральної міськрайонної аптеки №217 в цілому, яке розташоване в м. Новограді-Волинському по вул. Шевченка за №29. Скасовано запис від 06.01.2006 про реєстрацію права власності на нерухоме майно - тип об`єкта: нежиле приміщення, аптека; за адресою: Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Шевченка, буд. 29, згідно якого власником 1/1 частки є Територіальна громада м. Новоград-Волинського в особі Новоград-Волинської міської ради. Скасовано свідоцтво про право власності серії ЯЯЯ №937258, видане виконкомом Новоград-Волинської міської ради 05.01.2006, на нежитлові будівлі в цілому, які розташовані в м. Новограді-Волинському по вул. Карла Маркса (Соборності) за №34. Скасовано запис від 06.01.2006 про реєстрацію права власності на нерухоме майно - тип об`єкта: нежитлові будівлі аптеки; за адресою: Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Карла Маркса (Соборності), буд. 34 згідно якого власником 1/1 частки є Територіальна громада м. Новоград-Волинського в особі Новоград-Волинської міської ради.

Визнано право спільної сумісної власності за територіальною громадою Новоград-Волинського району в особі Новоград-Волинської районної ради на нежитлові будівлі аптеки, за адресою: Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Соборності, 24 та на нежитлове приміщення аптеки, за адресою: Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Шевченка, 29, іншим співвласником яких є територіальна громада міста Новоград-Волинський в особі Новоград-Волинської міської ради. Здійснено розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Новоград-Волинська міська рада Житомирської області звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 11.03.2021 у справі №906/712/19 та відмовити у задоволенні позовних вимог Новоград-Волинської районної ради Житомирської області; здійснити новий розподіл судових витрат.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 апеляційну скаргу Новоград-Волинської міської ради Житомирської області на рішення Господарського суду Житомирської області від 11.03.2021 у справі №906/712/19 задоволено; рішення Господарського суду Житомирської області від 11.03.2021 у справі №906/712/19 скасовано, прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено.

Також стягнуто з Новоград-Волинської районної ради на користь Новоград-Волинської міської ради Житомирської області 17226,60 грн. витрат зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги, 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції.

06.07.2021 до Північно-західного апеляційного господарського суду від Новоград-Волинської міської ради Житомирської області надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій останній просить стягнути з Новоград-Волинської районної ради витрати на правничу допомогу, понесенні відповідачем під час розгляду справи №906/712/19 в суді апеляційної інстанції в розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.08.2021 розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення призначено на 05.08.2021 об 12:00 год.; зазначено, що неявка в судове засідання представників сторін не перешкоджає вирішенню питання розподілу судових витрат.

03.08.2021 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляд заяви.

В судове засідання 05.08.2021 учасники справи не з`явились.

Розглянувши подане клопотання про відкладення розгляду справи, суд вважає за необхідне його відхилити, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною 2 статті 202 цього Кодексу.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України встановлено наслідки неявки в судове засідання учасників справи.

Суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними (частина 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів з урахуванням конкретних обставин справи, враховуючи, що неявка в судове засідання представників сторін не перешкоджає вирішенню питання розподілу судових витрат, а також наявні заперечення позивача вважає, за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення в даному судовому засіданні.

Розглядаючи подане відповідачем клопотання про винесення додаткової постанови у справі №906/712/19 колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною першою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, відповідно до пункту 1 частини третьої зазначеної статті, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами першою, другою статті 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як передбачено частиною четвертою статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у своїй заяві про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу від 05.07.2021 просить суд апеляційної інстанції стягнути з Новоград-Волинської районної ради на користь Новоград-Волинської міської ради витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Заявник до заяви надав договір про надання правової допомоги №43 від 19.04.2021; акт надання юридичної допомоги від 21.05.2021 (прийому-передачі виконаних послуг згідно договору №43 від 19.04.2021); платіжне доручення №460 від 24.05.2021 про здійснення оплати за надані послуги в розмірі 5 000,00 грн.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18.

Колегія суддів оцінивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що вони є достатніми для підтвердження факту надання професійної правничої допомоги та розміру понесених відповідачем витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

12.07.2021 на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від позивача надійшли заперечення проти розміру витрат на правничу допомогу, в яких останній доводить про неспівмірність заявленої суми складності справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Враховуючи норми ст.126, ст.129 ГПК України, оцінивши докази, що підтверджують факт надання професійної правничої допомоги, розмір понесених відповідачем витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції, заперечення позивача, колегія суддів прийшла до висновку, що заявлені відповідачем до відшкодування витрати підлягають стягненню у сумі 5 000,00 грн. Суд враховує дану суму співмірною із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, витраченим часом, обсягом наданих адвокатом послуг.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Прийняти додаткову постанову у справі №906/712/19.

2. Стягнути з Стягнути з Новоград-Волинської районної ради (11701, Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул.Шевченка, буд. 16, ) на користь Новоград-Волинської міської ради Житомирської області (11708, Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул.Шевченка, буд. 16, ) витрати на оплату правничої допомоги, понесенні відповідачем під час розгляду справи №906/712/19 в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000,00 грн.

3. Доручити Господарському суду Житомирської області видати наказ на виконання додаткової постанови.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки визначені ст. ст. 287-291 ГПК України.

5. Справу №906/712/19 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст додаткової постанови складений 05.08.2021

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.