ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"29" червня 2021 р. Справа № 911/342/21
Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Харченко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго
до Дочірнього підприємства Енерготранссервіс
про стягнення 1 124 611,03 гривень
за участю представника позивача: Франюк А.В. (довіреність № 330 від 30.12.2020)
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
01.02.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго (далі ПрАТ НАК Укренерго/позивач) до Дочірнього підприємства Енерготранссервіс (далі - ДП Енерготранссервіс/відповідач) про стягнення 1 124 611,03 гривень, з яких: 834 797,15 грн інфляційних втрат та 289 813,88 грн 3% річних.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем грошового зобов`язання за договором про врегулювання небалансів електричної енергії, що встановлено рішенням Господарського суду Київської області від 13.01.2021 у справі №911/2526/20.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.02.2021 у справі №911/342/21 прийнято позовну заяву Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 01.03.2021, а також встановлено сторонам строк для вчинення процесуальних дій, зокрема встановлено відповідачу строк для подання відзиву до 01.03.2021.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.03.2021 у справі №911/342/21 відкладено підготовче засідання на 06.04.2021.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.04.2021 у справі №911/342/21 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.04.2021.
Ухвалами Господарського суду Київської області від 19.04.2021, 11.05.2021 та 01.06.2021 у справі №911/342/21 оголошувалась перерва у судовому засіданні до 11.05.2021, 01.06.2021 та 29.06.2021.

03.06.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання, відповідно до якого відповідач просить повернути справу №911/342/21 на стадію підготовчого провадження.

У судовому засіданні 29.06.2021 судом відмовлено у задоволенні вказаного вище клопотання відповідача з огляду на те, що нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено можливості процесуального переходу на стадії судового розгляду справи по суті на попередню стадію розгляду справи, крім випадків зміни складу суду згідно ч. 14 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України).

У судові засідання представник відповідача не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Водночас відповідач наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України правом не скористався та відзив на позовну заяву не надав, як і не надав жодних доказів у справі, тоді як ухвалу про відкриття провадження та всі постановлені у даній справі ухвали судом надіслано на юридичну адресу відповідача згідно наявних в ЄДР відомостей.

Конверти з відповідно надісланою судом кореспонденцією повернуто до суду органом поштового зв`язку із зазначенням причини такого повернення «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою».

Водночас всі постановлені у даній справі ухвали офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, відтак вказані ухвали знаходяться у вільному доступі.

Згідно статтей 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом, а всі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду вказаного вище, суд дійшов висновку, що відповідачу надано право бути обізнаним про прийняті у даній справі рішення шляхом доступу до Реєстру та можливість реалізувати право на участь у судовому процесі у передбаченому процесуальним законом порядку.

У судовому засіданні 29.06.2021 після закінчення з`ясування обставин та дослідження доказів судом оголошено про перехід до судових дебатів, по закінченні яких суд вийшов до нарадчої кімнати. Після виходу з нарадчої кімнати суд

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту викладених у позові обставин слідує, що Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго, як правонаступник майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства Національна енергетична компанія Укренерго, є оператором системи передачі (далі - ОСП), тобто юридичною особою, відповідальною за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

26.06.2019 Дочірнім підприємством Енерготранссервіс, як стороною відповідальною за баланс, укладено з позивачем договір про врегулювання небалансів електричної енергії №0069-01024 (далі договір про врегулювання небалансів), шляхом подання відповідної заяви про приєднання до такого договору та акцептуванням позивачем вказаної заяви відповідача.

Згідно з пп. 1.4., 2.1., 5.1 договору про врегулювання небалансів ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України Про ринок електричної енергії та Правилами ринку.

Вартість небалансів електричної енергії учасника ринку розраховується ОСП (в якості АР) для кожного розрахункового періоду доби залежно від обсягу небалансів електричної енергії цього учасника ринку та цін небалансів електричної енергії, визначених відповідно до правил ринку.

Виставлення рахунків та здійснення платежів у рамках розрахункових сум здійснюється відповідно до процедур та графіків, зазначених Правилами ринку.

В підтвердження вказаного вище позивачем надано копії заяви про приєднання до договору про врегулювання небалансів, повідомлення про укладення договору про врегулювання небалансів та, відповідно, копію примірного договору про врегулювання небалансів.

За доводами позивача, на виконання умов договору та розділу Правил ринку через систему управління ринком відповідачу надіслано платіжні вимоги (рахунки-фактури) за електричну енергію з метою врегулювання небалансів:

- за вересень 2019 року на загальну суму 6 725 648,07 грн;

- за жовтень 2019 року на загальну суму 229 576,93 грн, загалом на 6 955 225,00 грн.

Як зауважив позивач, вказані вище рахунки розміщено в системі управління ринком 12.10.2019 та 13.11.2019 відповідно.

Також, згідно викладених позивачем обставин, в порядку Правил регулювання, що є додатком №8 до Правил ринку, відповідачу виставлено рахунки на врегулювання розбіжностей на загальну суму 610 972,00 грн, а саме:

- за серпень 2019 року на суму 321 078,19 грн, який розміщено в системі управління ринком 21.12.2019;

- за вересень 2019 року на суму 78 871,55 грн, який розміщено в системі управління ринком 04.01.2020;

- за жовтень 2019 року на суму 211 022,26 грн, який розміщено в системі управління ринком 13.03.2020.

На підтвердження вказаних вище обставин позивач надав копії відповідних рахунків та доказів їх розміщення в системі управління ринком.

За доводами позивача загальна сума виставлених відповідачу рахунків склала 7 566 197,00 грн, з яких відповідач частково сплатив лише 16 364,95 грн, як наслідок у нього перед позивачем виникла сума заборгованості у розмірі 7 549 832,05 грн, яку присуджено до стягнення на користь позивача рішенням Господарського суду Київської області від 13.01.2021 у справі №911/2526/20.

З огляду на викладене, оскільки заборгованість, підтверджена рішенням Господарського суду Київської області від 13.01.2021 у справі №911/2526/20, відповідачем не сплачено, позивач просить суд стягнути з відповідача, з урахуванням наданих представником позивача у судовому засіданні усних пояснень, 834 797,15 грн інфляційних втрат та 289 813,88 грн 3% річних, нарахованих:

з 16.10.2019 по 01.02.2021 на 6 709 283,12 грн заборгованості згідно рахунків за вересень 2019 року;

з 15.11.2019 по 01.02.2021 на 229 576,93 грн заборгованості згідно рахунків за жовтень 2019 року;

з 24.12.2019 по 01.02.2021 на 321 078,19 грн заборгованості згідно рахунків на врегулювання розбіжностей за серпень 2019 року;

з 07.01.2020 по 01.02.2021 на 78 871,55 грн заборгованості згідно рахунків на врегулювання розбіжностей за вересень 2019 року;

з 17.03.2020 по 01.02.2021 на 211 022,26 грн заборгованості згідно рахунків на врегулювання розбіжностей за жовтень 2019 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами .

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 165 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, заслухавши заключне слово представника позивача, суд дійшов таких висновків.

Водночас, відповідно до ст. ст. 73, 74 та 75 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду вказаного вище, оскільки обставини наявності у відповідача обов`язку по сплаті виставлених рахунків та наявності у відповідача перед позивачем відповідної суми заборгованості у розмірі 7 549 832,05 грн встановлено рішенням Господарського суду Київської області від 13.01.2021 у справі №911/2526/20, суд дійшов висновку, що вказані обставини не потребують доказування та, у сукупності із наданими у даній справі доказами, свідчать про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення відповідачем грошового зобов`язання у відповідно вказаних сумах, на які позивачем і здійснено нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Однак доказів сплати відповідачем 7 549 832,05 грн заборгованості суду не надано.

Згідно ст. ст. 610, 612, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду вказаного вище, оскільки арифметично правильний розмір інфляційних втрат та 3% річних, обрахований судом за вказані позивачем періоди, складає 367 669, 76 грн та 288 558,18 грн відповідно, вимоги позивача про стягнення з відповідача 834 797,15 грн інфляційних втрат та 289 813,88 грн 3% річних підлягають частковому задоволенню у розмірі 367 669, 76 грн та 288 558,18 грн відповідно.

Витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 12, 129, 233, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства Енерготранссервіс (07403, Київська обл., м. Бровари, вул. Сергія Москаленка, 25/1, ідентифікаційний код 41078267) на користь Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго, 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ідентифікаційний код 00100227)

- 367 669 (триста шістдесят сім тисяч шістсот шістдесят дев`ять) грн 76 коп. інфляційних втрат;

- 288 558 (двісті вісімдесят вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) грн 18 коп. 3% річних;

- 9 843 (дев`ять тисяч вісімсот сорок три) грн 42 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.08.2021.

Суддя В.А. Ярема