ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року Справа № 902/392/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Грязнов В.В. , суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Шилан О.С.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_4

відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС" - не з`явився

відповідача ОСОБА_1 - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 19.04.2021 р., постановлену у м. Вінниці, повний текст складено 19.04.2021 р. (суддя Маслій І.В.)

у справі № 902/392/21

за позовом ОСОБА_2

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС"

2. ОСОБА_1

про визнання недійсними рішень загальних зборів, змін до статуту та скасування державної реєстрації

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ухвали Господарського суду Вінницької області від 19.04.2021 р. у справі № 902/392/21 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 б/н від 04.04.2021 р. про забезпечення позову.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав до Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Господарського суду Вінницької області скасувати та постановити нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Скаржник доводить, що незаконність і необґрунтованість оскарженої ухвали полягає у неповноті встановлення обставин, які мають значення для справи та грубого порушення норм процесуального права.

Не погоджується із висновками суду в мотивувальній частині ухвали, що позивачем у заяві про забезпечення позову не обґрунтовано з посиланням на відповідні докази, що невжиття визначеного ним заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а потенційна можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

На думку ОСОБА_2 зі змісту оскаржуваної ухвали, вбачається, що мотивування суду зводиться виключно до цитування загальних норм процесуального закону, без наведення висновків за результатами оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів.

Вважає, що суд першої інстанції при вирішенні питання про забезпечення позову не пересвідчився чи між сторонами дійсно існує спір (в ухвалі відсутні будь-які обставини встановлені судом при вирішенні заяви про забезпечення позову), та не надав оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову (в ухвалі не наведено жодних мотивів відхилення обставин з якими пов`язує необхідність забезпечення позову).

Посилається на висновки, які містяться у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16.08.2018 р. у справі № 910/1040/18, у постановах Верховного Суду від 29.08.2019 р. у справі № 917/258/19, від 22.07.2019 р. у справі № 914/120/19 та вказує, що оскільки позивач звернувся до суду з позовною вимогою немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стверджує, що у період після зміни розміру та перерозподілу Статутного фонду юридичної особи, Загальними зборами учасників ТОВ «АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС» за участі іншого засновника, який мав право вирішального голосу, без участі позивача приймалися рішення про вихід зі складу учасників товариства, вступ до складу учасників товариства, перерозподіл частки учасників товариства у зв`язку із зміною складу, затвердження відповідних змін до статуту товариства, призначення нового керівника товариства, а також щодо вчинення незаконних дій, направлених на заволодіння майном Товариства та відчуження такого майна.

На думку скаржника, суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам, а також не врахував, що у спірних відносинах обов`язок доказування обставин повідомлення позивача про проведення загальних зборів учасників товариства, призначених на 05.11.2011 р., 05.07.2012 р., 10.10.2017 р., 31.10.2017 р. покладається на ТОВ «АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС» як особу, рішення органу управління якої оспорюється у цій справі.

Доводить, що заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», і зазначеної правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 09.11.2018 р. у справі № 915/508/18, від 05.03.2018 р. у справі № 910/9474/17, від 18.02.2019 р. у справі № 922/3010/18, від 25.03.2019 р. у справі № 920/622/18.

Пояснює, що застосування зазначеного заходу пов`язується з обставинами, на які позивач послався в обґрунтування позовних вимог щодо зміни та перерозподілу статутного фонду та прийняття в подальшому рішень без його участі, що порушує його корпоративні права на участь в управління товариством. Невжиття зазначеного заходу забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених корпоративних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи державним реєстратором будуть здійснені нові реєстраційні дії відносно товариства, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Крім того пояснює, що в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Загальних зборів учасників ТОВ "АТОТРЕЙДЕКСПРЕС", яке оформлено протоколом від 05.11.2011 р. № 5-11/11-ЗС, його позбавлено права власності на частину корпоративних прав товариства (частка була зменшена із 50% до 20%,), та без його участі та згоди, затверджено нову редакцію статуту товариства. Такі дії призвели до порушення майнових прав та інтересів позивача, які підлягають захисту та відновленню.

Зазначає, що в даному випадку позивач, як учасник товариства, оспорює рішення Загальних зборів учасників по зміні учасників товариства, по зміні статутного капіталу товариства та перерозподілу часток його учасників, переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства, то, відповідно, вчинення учасниками товариства до винесення рішення у справі дій по передачі (продажу, дарування, тощо) іншим особам частки, належної їм у товаристві, може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та до подальшого порушення права позивача на участь у товаристві.

Відтак вищезазначене вказує про необхідність вжиття заходів забезпечення позову в частині арешту корпоративних прав, що належать ОСОБА_1 у ТОВ «АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС».

Вказує, що наявність фактичних обставин, з якими пов`язується необхідність застосування заходів забезпечення позову, підтверджуються такими доказами як рішення Загальних зборів учасників ТОВ «АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС» від 05.11.2011 р. № 5-11/11-ЗС, від 05.07.2012 р. № 5-11/11-30-3, від 10.10.2017 р., від 31.10.2017 р. № 2-10/17, зміни до Статуту ТОВ «АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС» від 05.11.2012 р., від 31.10.2017 р., Договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ від 22.09.2017 р. та іншими документами, що додані до позову.

Просить скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 19.04.2021 р. по справі № 902/392/21, а заяву про забезпечення позову - задовольнити.

Відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС», ОСОБА_1 відзивів на апеляційну скаргу суду не подали і не забезпечили участь представників в судовому засіданні.

Ухвала суду про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду в судовому засіданні, направлена відповідачу ТОВ "АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС" за адресою: 22800, Вінницька обл., місто Немирів, вул. Горького, буд. 8-Б, рекомендованим листом з повідомленням, була повернута поштою на адресу апеляційного господарського суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" /а.с.77-79 у т.1 м.о.у./. Ухвала суду, направлена відповідачу ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 рекомендованим листом з повідомленням, була повернута поштою на адресу апеляційного господарського суду без вручення /а.с.80 у т.1 м.о.у./.

Колегією суддів на підставі матеріалів оскарження встановила, що Північно-західний апеляційний господарський суд своєчасно за належними адресами направив ухвалу відповідачам Товариству з обмеженою відповідальністю "АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС" та ОСОБА_1 .

Колегією суддів встановлено, що адреси відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС" та ОСОБА_1 підтверджена матеріалами оскарження ухвали, зокрема, зазначені у позовній заяві /а.с. 1 у т.1 м.о.у./ та підтверджена відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відомості про іншу адресу відповідачі суду не повідомили.

Поряд з цим, судом апеляційної інстанції ухвалу про відкриття апеляційного провадження направлено відповідачам Товариству з обмеженою відповідальністю "АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС" та ОСОБА_1 на електронні адреси, що підтверджується списком відправки електронної кореспонденції /а.с.88 у т.1 м.о.у./.

Отже, відповідачі повідомлені про дату і час розгляду справи в установленому порядку.

Колегія суддів у зв`язку з цим зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу відповідно до норм ст..120 ГПК України.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що сторони зобов`язані виявляти належну зацікавленість у розгляді справи, що узгоджується з позицією, викладеною у рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", та вищенаведеними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що сторони у справі є зацікавленими особами і враховуючи принцип диспозитивності, зокрема, відповідачі не позбавлені можливості вільно користуватись своїми процесуальними правами та отримувати інформацію, пов`язану із розглядом справи, що оприлюднюється відповідно до вимог Закону України "Про доступ до судових рішень" та є у вільному доступі.

В судовому засіданні 27.07.2021 р. представник ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задоволити. Пояснив, що можливе відступлення учасниками товариства до винесення рішення у справі, іншим особам своїх корпоративних прав, призведе до нових порушень прав позивача, а тому заява про застосування заходів забезпечення позову є обґрунтованою.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Вінницької області із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС» та ОСОБА_1 про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС», які оформлені протоколом від 05.11.201 1 року № 5-11/11-ЗС та зміни до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС», в редакції затвердженій рішенням Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС», яке оформлено протоколом від 05.11.2011 р. № 5-11/11-ЗС, та скасування державної реєстрації змін до установчих документів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (запис № 1 005897 від 23.1 1.2011 р.);

про визнання недійсним рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС», яке оформлено протоколом від 05.07.2012 р. №5-11/11-3С-3:

про визнання недійсним рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС», яке оформлене протоколом від 10.10.2017 р. та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу в Єдиному державному реєстрі Юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (запис № 1 005897 від 10.10.2017 р.);

про переведення на ОСОБА_2 прав і обов`язків покупця за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС» від 22.09.2017 р., який укладено ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;

про визнання недійсним рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС», яке оформлене протоколом від 31.10.2017 р. № 2-10/17, та Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС» в редакції, затвердженій рішенням Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС», яке оформлено протоколом від 31.10.2017 р. № 2-10/17, та скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (запис № 1 005897 від 03.11.2017 р.).

Одначасно із позовною заявою ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- встановлення заборони державним реєстраторам будь-яких органів, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємцІв та громадських формувань, вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" відносно/щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС» (), в тому числі, але не виключно, реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи товариства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, але не виключно, про зміну складу та часток засновників товариства, розміру статутного капіталу, виключення учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені товариства, зміну органів управління товариства, зміну місцезнаходження товариства, про перебування юридичної особи у процесі провадження у справі про банкрутство, санації, зокрема відомості про розпорядника майна, санатора;

- накладення арешту на корпоративні права, що належать ОСОБА_1 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС» ().

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, позивач у заяві зазначає, зокрема, що незастосування заборони проводити реєстраційні дії відносно товариства може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених корпоративних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи державним реєстратором будуть здійснені нові реєстраційні дії відносно товариства, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Звертає увагу, що необхідність накладення арешту на корпоративні права, що належать ОСОБА_1 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС» обумовлена тим, що рішенням Загальних зборів учасників ТОВ "АТОТРЕЙДЕКСПРЕС", яке оформлено протоколом від 05.11.2011 р. № 5-11/11-ЗС, і яке оспорюється у даній справі, його/позивача позбавлено права власності на частину корпоративних прав Товариства (частка була зменшена із 50% до 20%) та без його участі та згоди, затверджено нову редакцію статуту товариства. Такі дії призвели до порушення майнових прав та інтересів позивача, які підлягають захисту та відновленню.

Доводить, що частка у статутному капіталі товариства може бути передана у власність іншій особі (покупцю). Хоча учасники ТОВ «АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС» не позбавлені права на передачу (продаж, дарування, тощо) іншим особам частки, належної їм у товаристві, проте враховуючи, що позивач оспорює рішення Загальних зборів учасників по зміні учасників товариства, по зміні статутного капіталу товариства та перерозподілу часток його учасників, переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства, то, відповідно, вчинення учасниками товариства до винесення рішення у справі дій по передачі (продажу, дарування, тощо) іншим особам частки, належної їм у товаристві, може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та до подальшого порушення права позивача на участь у товаристві.

Господарський суд Вінницької області відповідно до ухвали від 19.04.2021 р. у справі № 902/392/21 відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, зазначивши, що саме лише припущення позивача про ймовірність неможливості виконання рішення суду через недобросовісність відповідачів не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Також суд дійшов висновку, що позивачем не доведено доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, тоді як посилання на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Обов`язковим є подання доказів про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі т№ 381/4019/18 зазначила наступне. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Колегія суддів здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заявлених заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Колегія суддів встановила, що позивач, звертаючись із заявою про забезпечення позову посилається на те, що застосування зазначених у заяві заходів забезпечення позову пов`язується з обставинами, на які позивач послався в обґрунтування позовних вимог щодо зміну та перерозподіл Статутного фонду та прийняття в подальшому рішень без його участі, що порушує його корпоративні права на участь в управління товариством, і невжиття зазначених заходів, на думку позивача, створює ймовірність, що до закінчення розгляду даної справи державним реєстратором будуть здійснені нові реєстраційні дії відносно товариства, і позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Тобто, скаржник ґрунтує необхідність встановлення заборони державним реєстраторам будь-яких органів, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" відносно/щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС» на припущеннях щодо можливого вчинення державними реєстраторами або іншими особами нових реєстраційних дій відносно товариства. Є недоведеним у заяві про забезпечення позову, яким чином така заборона направлена на виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача з вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів, змін до статуту та скасування державних реєстрацій в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу.

Встановлено при цьому, що предметом спору є скасування вже вчинених реєстраційних дій на підставі оспорюваних рішень загальних зборів, тому заборона державним реєстраторам або іншим особам вчиняти нові реєстраційні дії відносно товариства не має зв`язку із предметом позовної вимоги, тоді як заходи забезпечення позову мають застосовуватись для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду. Так, оспорювані записи до ЄДР, а саме: № 1 005897 від 23.11.2011 р.; № 1 005897 від 10.10.2017 р.; № 1 005897 від 03.11.2017 р. на момент подання позову вже внесені, тоді як застосування заходів забезпечення позову згідно зі ст. 136 ГПК України допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Вимога про забезпечення позову шляхом накладення арешту на корпоративні права, що належать ОСОБА_1 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС», скаржник обґрунтовує обставинами, які фактично є підставою позовних вимог та підлягають встановленню судом першої інстанції у процесі розгляду справи, а також - ґрунтується на бездоказових припущеннях щодо вчинення учасниками товариства до винесення рішення у справі дій по передачі іншим особам частки, належної їм у товаристві.

При цьому заявник не надав належних та допустимих доказів, в розумінні статей 76, 77 ГПК України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів забезпечення позову та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, враховуючи предмет позовних вимог.

Посилання скаржника на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 р. у справі № 915/508/18, від 05.03.2018 р. у справі № 910/9474/17, від 18.02.2019 р. у справі № 922/3010/18, від 25.03.2019 р. у справі № 920/622/18, не спростовують і висновків суду першої інстанції у даній справі.

Колегія суддів також звертає увагу, що заява позивача не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення, як визначено п.6 ч.1 ст.139 ГПК України.

Отже, колегія суддів встановила, що заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач, є неспівмірними з позовними вимогами та виходять за їх межі. Доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованими, тому апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у забезпеченні позову. Ухвала Господарського суду Вінницької області від 19.04.2021р. у справі № 902/392/21 ґрунтується на матеріалах справи, відповідає чинному законодавству, а тому відсутні підстави для її зміни чи скасування за ст.277 ГПК України. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Відповідно до норм п.2 ч.1 статті 287 ГПК України та п.4 ч.1 статті 255 ГПК України не передбачено касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову.

За загальними правилами статті 129 ГПК України розподіл судових витрат за розгляд апеляційної скарги здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 255, 269, 270, 276, 280 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 19 квітня 2021 року у справі № 902/392/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Вінницької області від 19.04.2021 р. у справі № 902/392/21 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений 02 серпня 2021 року

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Олексюк Г.Є.