02.08.2021Справа № 910/6717/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Карабань Я.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК ФУДСЕРВІС» про ухвалення додаткового рішення в справі №910/6717/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК ФУДСЕРВІС»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «КИЇВХЛІБ»
про стягнення 32 888, 95 грн,
без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТК ФУДСЕРВІС» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «КИЇВХЛІБ» (надалі-відповідач) про стягнення суми грошових коштів у розмірі 32 888, 95 грн, з яких: 22 500, 00 грн основний борг, 1 117, 07 грн 3% річних, 4 505, 35 грн пені та 4 766, 53 грн інфляційні втрати.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 провадження в справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 22 500, 00 грн закрито. В іншій частині позов задоволено, стягнуто з ТОВ «Торговий дім «КИЇВХЛІБ» на користь ТОВ «ТК ФУДСЕРВІС» 1 117, 07 грн 3 % річних, 4 766, 53 грн інфляційних втрат, 4 505, 25 грн пені та 2 270, 00 грн судового збору.

20.07.2021 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 17 000, 00 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що розгляд справи №910/6717/21 здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за необхідне розглянути заяву позивача про ухвалення додаткового рішення в справі №910/6717/21 без виклику сторін.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 1-3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Позивач просить суд вирішити питання щодо стягнення з відповідача понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 17 000, 00 грн на підтвердження чого надає суду ті докази, які не були надані ним під час розгляду справи, а саме копію акту виконаних робіт від 05.05.2021.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи вимоги Господарського процесуального кодексу України, оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас у даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому, з огляду на розгляд справи № 910/6717/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, вказаний строк обчислюється з урахуванням дати отримання стороною копії рішення суду.

Отже, враховуючи, що рішення отримано позивачем 02.07.2021, заява надійшла до суду 20.07.2021, суд приходить до висновку, що останнім пропущено строк для подання додаткових доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу.

Як передбачено ч. 1, 4 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Водночас, позивач не скористався наданим йому законом правом на подання заяви про поновлення пропущеного процесуального строку щодо долучення акту виконаних робіт від 05.05.2021 та не обґрунтував поважності причини ненадання такого акту до початку розгляду справи по суті, а тому останній залишається судом без розгляду та до уваги не приймається

Як убачається зі змісту позовної заяви позивачем надано попередній орієнтовний розрахунок судових витрат та повідомлено про те, що під час розгляду справи ним будуть понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270,00 грн та витрати на правову допомогу в сумі 32 000, 00 грн.

На підтвердження факту понесення таких витрат позивачем до позову було долучено: копію договору про надання правової допомоги №15/04/21 від 15.04.2021, укладеного з адвокатським об`єднанням «Стоїк», копію ордеру серії КС №739528 від 22.04.2021 на ім`я адвоката Васильєва В.А., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2404/10, платіжне доручення №12100 про сплату авансу за юридичні (адвокатські) послуги згідно договору про надання правової допомоги №15/Є04/21 від 15.04.2021 на суму 17 000, 00 грн.

Відповідно до п.1.2. договору про надання правової допомоги за цим договором довіритель (ТОВ «ТК ФУДСЕРВІС») доручає виконавцеві (АО «Стоїк) надати адвокатські послуги з приводу підготовки та подачі до Господарського суду міста Києва позову про стягнення з ТОВ «ТД «Київхліб» заборгованості за поставлені товари за договором поставки від 09.10.2019 за №09/10/2019-1 з врахуванням втрат від інфляції, річних, штрафних санкцій, збитків та всіх можливих інших грошових коштів, належних до стягнення з зазначеного боржника.

Згідно з п.4.1. вартість послуг виконавця оплачується довірителем у наступному порядку:

4.1.1. За підготовку і подачу позову в суд, представництво інтересів довірителя в суді першої інстанції, підготовку всіх необхідних заяв, заперечень, клопотань та документів по справі. Довіритель зобов`язується сплачувати виконавцю юридичні послуги за тарифом по 3 200, 00 грн за годину роботи адвоката та по 3 000, 00 грн за годину роботи помічника адвоката чи іншого залученого спеціаліста чи помічника.

При цьому, гранична вартість послуг виконавця по представництву інтересів довірителя в суді першої інстанції не може перевищувати 32 000, 00 грн, якщо судова справа не буде ускладнена якимись винятковими обставинами, які не відомі на момент укладення цього договору.

У разі необхідності представляти інтереси довірителя в суді апеляційної чи касаційної інстанції вартість відповідних послуг підлягає додатковому узгодженню, про що сторони мають підписати додаткову угоду.

4.1.2. Сторони домовилися, що протягом п`яти робочих днів з моменту підписання цього договору довіритель зобов`язується сплатити виконавцеві аванс в розмірі 17 000, 00 грн, який є оплатою за збір документів, які потребують для підготовки та подачі позову, їх аналіз, розрахунок позову, включаючи пеню, штрафні санкції, відсотки річні, втрати від інфляції, тощо, а також підготовка позову, його розсилку та подачу позову до суду.

4.1.3. Надалі, під час розгляду справи судом, але не пізніше останнього судового засідання по справі, довіритель зобов`язується сплатити на користь виконавця решту оплати за надані юридичні послуги згідно рахунків виконавця.

Згідно із ч. 4, 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі - Закон), адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Положеннями частини 1 статті 1 Закону договір про надання правової допомоги визначено як домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частини 1 та 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України ).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Суд зазначає, що з умов укладеного між позивачем та адвокатським об`єднанням договору вбачається, що розмір винагороди (аванс у сумі 17 000, 00 грн) за надання правової допомоги визначений в договорі у вигляді фіксованої суми, а отже він не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КАС ВС від 28.12.2020 у справі №640/18402/19.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частина 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України ).

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач клопотання про зменшення витрат позивача на правову допомогу не подав.

Беручи до уваги підтвердження позивачем правового статусу адвоката, надання доказів фактичного надання правничої допомоги на підставі договору, а також співмірність розміру витрат з наданими послугами, суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 17 000, 00 грн підлягають стягненню з відповідача, а заява позивача про ухвалення додаткового рішення в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 123, 124, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК ФУДСЕРВІС» про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «КИЇВХЛІБ» (04080, місто Київ, вулиця Костянтинівська, будинок 64, ідентифікаційний код 41202432) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК ФУДСЕРВІС» (04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 25-А, літера «Л», ідентифікаційний код 40428819) 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Я.А.Карабань