УХВАЛА

м. Київ

02.08.2021Справа № 910/12020/21

Суддя Господарського суду міста Києва Ярмак О.М., розглянувши позовну заяву Міністерства оборони України

до Державного підприємства "Київський бронетанковий завод"

про стягнення 38 253 129,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Міністерство оборони України звернулось із позовом до Державного підприємства "Київський бронетанковий завод" про стягнення 38 253 129,70 грн штрафних санкцій за неналежне виконання договірних зобов`язань за державним контрактом № 342/3/5/18/78 від 28.12.2018.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд відзначає, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовно заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до чч.2-3 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Як вбачається з наданих матеріалів, позивачем заявлено вимогу про стягнення коштів за державним контрактом № 342/3/5/18/78 від 28.12.2018, проте копії цього правочину до позову не додано.

Положення ч.3 ст.13 та ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Частинами 1-3 ст.80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Водночас, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. (ст.81 Господарського процесуального кодексу України).

У п.2 прохальної частини позовної заяви позивач заявляє клопотання про витребування у відповідача копії державного контракту № 342/3/5/18/78 від 28.12.2018 з додатками та додатковими угодами, однак не надає жодного обгрунтування підстав неможливості його надання у визначеному законом порядку через режимно-секретний відділ до суду - самостійно.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовна заява Міністерства оборони України підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Міністерства оборони України залишити без руху.

2. Встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви, до якої додати всі наявні в неї докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обгрунтування неможливості їх подання;

- докази направлення заяви про усунення недоліків позовної заяви з доданими документами відповідачу.

3. Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви: 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Дата підписання ухвали 02.08.2021.

Суддя О.М.Ярмак