номер провадження справи 17/80/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2021 Справа № 908/1461/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсун В.Л. розглянувши матеріали справи № 908/1461/21

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання", 69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35

до відповідача: комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня № 9" Запорізької міської ради, 69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива/Дудикіна, буд. 1/6

про стягнення 759 475,29 грн.

без повідомлення (без виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

20.05.21 до господарського суду Запорізької області в системі "Електронний суд" від товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" (далі ТОВ "Запоріжжяелектропостачання") надійшла позовна заява за вих. від 20.05.21 про стягнення з комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня № 9" Запорізької міської ради (надалі КНП "Міська лікарня № 9" ЗМР) 759 475,29 грн. згідно договору про постачання електричної енергії від 17.03.20 № 795.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасною оплатою відповідачем вартості спожитої електричної енергії за договором про постачання електричної енергії від 17.03.20 № 795 у період з січня-березень 2021 року у загальній сумі 737 412,14 грн. З підстав порушення вказаного грошового зобов`язання позивачем заявлено вимоги про стягнення 737 412,14 грн. основного боргу, 13 567,23 грн. пені, 3025,73 грн. 3 % річних, 5470,19 грн. інфляційних втрат.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 908/1461/21 між суддями, 20.05.21 вказану позовну заяву передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 25.05.21 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1461/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.

Призначаючи справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи суд виходив з того, що спір у справі № 908/1461/21 не є складним та не належить до справ визначених ч. 4 ст. 247 ГПК України, у зв`язку із чим задовольнив клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Крім того, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), судом відповідно до вимог ч. 5 ст. 252 ГПК України, визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, представниками сторін (кожним окремо) екземпляр ухвали суду від 25.05.21 про відкриття провадження у цій справі отримано 27.05.21.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 116 та ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, граничним строком розгляду цієї справи судом є 26.07.21 включно.

Частиною 1 ст. 251 ГПК України передбачено, що відзив подається протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Аналогічний строк подання відзиву визначено відповідачу судом в ухвалі від 25.05.21 про відкриття провадження у цій справі.

Однак, відповідач відзиву на позовну заяву у строк визначений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою від 25.05.21 про відкриття провадження у справі № 908/1461/21 до суду не надав (надіслав). Будь-які клопотання чи заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження на адресу суду також від відповідача не надходили.

Частинами 1-3 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом 30 днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Згідно з ч. 5 та ч. 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

За таких обставин, враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про розгляд цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, а також те, що відповідач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, суд дійшов висновку про наявність підстав для вирішення спору у справі № 908/1461/21 за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

17.03.20 між товариством з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" (Постачальник) та комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня № 9" Запорізької міської ради (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії постачальником № 795 (далі Договір).

Додатковими угодами: без номеру та без дати, від 02.06.20 № 1 та від 09.02.21 № 6 сторонами внесено зміни до умов договору № 795 від 17.03.20.

За умовами розділу 1. Договору, цей Договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - Споживач) постачальником універсальних послуг (далі - Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору (п.1.1). Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 р. № 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів (п.1.2.).

Пунктом 2.1. Договору закріплено, що за цим Договором Постачальник продає електричну енергію в кількості 1303698 кВт.год. найменування предмету закупівлі згідно ДК 021:2015-09310000-5 - Електрична енергія (…) Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього.

Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії Споживачу є наявність у Споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії. Малі непобутові споживачі можуть використовувати електричну енергію для професійної, господарської, підприємницької та іншої діяльності (п. 2.2 договору).

Пунктом 2.4. договору передбачено, що бюджетні зобов`язання за укладеним договором здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення відповідно до статті 23 Бюджетного кодексу України. Обсяги закупівлі можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Відповідно до п. 3.1. договору, умови надання Споживачу визначаються комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору та повинні передбачати наступне: ціни на електроенергію для Споживача повинні бути економічно обґрунтованими, прозорими, недискримінаційними і формуватися Постачальником відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором; споживач має право змінювати Постачальника без сплати будь-яких штрафних санкцій на користь такого Постачальника у разі дострокового розірвання цього Договору.

Згідно із п. 3.3. договору, Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої оплати за спожиту електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього Договору.

Датою початку постачання електричної енергії Споживачу є дата зазначена в заяві-приєднанні, якщо інша дата не визначена комерційною пропозицією, але в будь - якому випадку не раніше строку початку дії Договору (п. 3.4. договору).

Положеннями абз. 1 п. 5.2. договору передбачено, що спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника.

Пунктом 5.7. договору передбачено, що ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни. У випадку застосування до Споживача диференційованих цін (тарифів) на електричну енергію суми, вказані в рахунках, можуть відображати середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін (тарифів).

Згідно із п. 5.8. договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем (абз. 1 п. 5.10. договору).

У абз. 2 п. 5.11. договору закріплено, що у разі порушення Споживачем строків оплати, Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню в порядку та розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Відповідно до п. 6.2. договору, Споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг, згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 9.1. договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

Згідно із п. 13.1. договору (в редакції додаткової угоди без номеру та без дати), цей Договір укладається на строк з 01.03.20 по 31.03.21, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднанні. Сторони керуючись ст. 631 Цивільного кодексу України дійшли згоди, що умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладення, починаючи з 01.03.20.

Додатками до договору про постачання електричної енергії споживачу від 17.03.20 № 795 є заява-приєднання від 18.11.19 (додаток № 1) та Комерційна пропозиція постачальника електричної енергії ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» на період з 01.03.20 по 31.12.20, якою визначено, зокрема наступне:

І. Пункт 3. Спосіб оплати: Розрахунковий період для обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця. Платежі за спожиту електричну енергію здійснюються у наступному порядку: 1 платіж до 20 числа розрахункового місяця у розмірі 50% вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії за відповідний розрахунковий період на підставі акту прийняття-передавання товарної продукції та рахунку за спожиту електричну енергію; 2 платіж за електричну енергію у розмірі різниці суми першого платежу та вартості спожитої в розрахунковому періоді електричної енергії в строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду на підставі акту прийняття-передавання товарної продукції та рахунку за спожиту електричну енергію.

Підставою для формування Постачальником рахунку на оплату спожитої електричної енергії за цим договором є підписаний сторонами акт прийняття-передавання товарної продукції.

Оплата здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом і використання Постачальника (далі - спецрахунок), зазначений у Договорі або розрахункових документах.

Оплата може бути здійснена через: банківську платіжну систему; особовий кабінет на сайті Постачальника; поштовий переказ; в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. Датою оплати і: дата надходження коштів на спецрахунок Постачальника.

ІІ. Пункт 5. Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та термін його оплати: рахунок на проведення остаточного розрахунку самостійно отримується Споживачем до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника за Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше ніж протягом 5 робочих днів від дати його отримання Споживачем.

Із матеріалів справи вбачається, що на запити (листи) позивача від 16.02.21 № 991 та від 19.03.21 № 1878 ТОВ "Запоріжжяобленерго" було надано інформацію про те, що ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" здійснило постачання електричної енергії споживачу - КНП "Міська лікарня № 9" ЗМР у січні 2021 року в обсязі 142 185 кВт.год, у лютому 2021 року в обсязі 130 476 кВт.год та у березні 2021 року у обсязі 44 181 кВт.год.

На підставі отриманої інформації про обсяги споживання електричної енергії по договору № 795 позивачем виставлено на оплату КНП "Міська лікарня № 9" ЗМР відповідні рахунки на оплату, а саме: від 12.03.21 № 795/03-П на оплату спожитої електричної енергії у лютому 2021 року на суму 322 458,38 грн.; від 12.02.21 № 795/02-П на оплату спожитої електричної енергії у січні 2021 року на суму 321 776,03 грн.; від 09.04.21 № 795/04-П на оплату спожитої електричної енергії у березні 2021 року на суму 93 177,73 грн.

Наявними у матеріалах цієї справи доказами (витягами з журналу про отримання рахунків) підтверджується отримання рахунків за спожиту електричну енергію у січні та у лютому 2021 року 12.02.21 та 12.03.21 відповідно представником КНП "Міська лікарня № 9" ЗМР Сискіним С.С.

У зв`язку із несвоєчасною сплатою вказаних рахунків позивачем 01.04.21 надіслано на адресу КНП "Міська лікарня № 9" лист-вимогу від 31.03.21 № 105 про сплату заборгованості за спожиту електричну енергію по договору від 17.03.20 № 795 за січень 2021 року та лютий 2021 року в загальному розмірі 644 234,41 грн. Також до вказаного листа-вимоги позивачем було додано відповідні копії рахунків на сплату заборгованості за січень-лютий 2021 року.

У подальшому, позивачем 12.04.21 на адресу відповідача надіслано рахунок від 09.04.21 № 795/04-П на оплату спожитої електричної енергії у березні 2021 року на суму 93 177,73 грн.

Направлення позивачем на адресу відповідача наведених вище листа-вимоги від 31.03.21 № 105 та рахунків на сплату заборгованості за січень-березень 2021 року підтверджується наявними у матеріалах справи списками згрупованих відправлень ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" з відбитком календарного штемпеля підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» та фіскальними чеками від 01.04.21 та від 12.04.21 відповідно.

Відсутність своєчасної оплати відповідачем вказаних рахунків за договором про постачання електричної енергії постачальником від 17.03.20 № 795 (з урахуванням додаткових угод та додатків до нього) стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду про стягнення 737 412,14 грн. основного боргу, 13 567,23 грн. пені за період з 20.02.21 по 30.04.21, 3025,73 грн. 3 5 річних за період з 20.02.21 по 30.04.21 та 5470,19 грн. інфляційних втрат за період з 01.03.21 по 31.03.21.

Вирішуючи спір у цій справі по суті спору суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частин 1 і 2 ст. 173 Господарського кодексу України (ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Частиною 1 ст. 174 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У ч 1 ст. 175 ГК України закріплено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону (ч. 6 ст. 276 ГК України).

Частиною 7 ст. 276 ГК України визначено, що оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Факт приєднання КНП "Міська лікарня № 9" ЗМР до договору про постачання електричної енергії споживачу підтверджується Додатком до договору № 795 (Заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу) від 18.11.19, за змістом якої сторонами визначено початок постачання з 01 січня 2020 року, а також договором про постачання електричної енергії постачальником від 17.03.20 № 795, який підписано уповноваженими представниками КНП "Міська лікарня № 9" ЗМР і ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" та засвідчено печатками кожної із сторін.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 ГК України.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підтвердження споживанням відповідачем за договором № 795 електричної енергії у вказаний вище період у загальній сумі 737 412,14 грн. позивачем до матеріалів позовної заяви надано інформацію (листи від 26.02.21 № 55-55.44/205 та від 09.04.21 3 007-66/2121) видану позивачу у цій справі ТОВ "Запоріжжяобленерго" про обсяги споживання електричної енергії КНП "Міська лікарня № 9" ЗМР за період з січня по березень 2021 року та відповідні рахунки на оплату спожитої електричної енергії виставлені позивачем відповідачу.

Відповідачем не висловлено у спосіб визначений чинним ГПК України свою незгоду з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, наявність заборгованості за електричну енергію отриману від ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" за спірний період у сумі 737 412,14 грн. не спростовано, заперечень з приводу вірності розрахунків позивача до суду не надано.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Крім того, судом враховано, що відсутність бюджетних коштів саме по собі не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання. Вказане відповідає правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 10.04.18. у справі №12-46гс18.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що позивачем доведено порушення відповідачем умов договору щодо строків здійснення розрахунків за поставлену позивачем електричну енергію у період з січня по березень 2021 року у загальній сумі 737 412,14 грн., а відповідачем не спростовано наявність вказаної суми заборгованості належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" про стягнення з відповідача 737 412,14 грн. боргу за спожиту електричну енергію за вказаний період є обґрунтованими, заснованими на законі та договорі, і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 13 567,23 грн. пені за загальний період з 20.02.21 по 30.04.21, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема, у випадку прострочення виконання.

Частиною 3 ст. 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності з вимогами Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.96 № 543/96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пункт 6 Комерційної пропозиції, яка є Додатком до договору від 17.03.20 № 795 визначено, що за внесення платежів, передбачених умовами Договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання, та 3% річних від суми боргу.

Отже, наведені вище умови договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг свідчать про установлення договором іншого, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції (пеня), а саме протягом всього періоду прострочення зобов`язання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені в межах визначеного позивачем періоду часу та сум за допомогою ІПС «Законодавство», суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача лише 12 996,87 грн. пені, з якої:

- 7907,76 грн. пені за прострочення оплати 321 776,03 грн. спожитої електричної енергії у січні 2021 року, нарахованої за період з 20.02.21 по 30.04.21 (70 днів);

- 4823,62 грн. пені за прострочення оплати 322 458,38 грн. спожитої електричної енергії у лютому 2021 року, нарахованої за період з 20.03.21 по 30.04.21 (42 дні);

- 265,49 грн. пені за прострочення оплати 93 177,73 грн. спожитої електричної енергії у березні 2021 року, нарахованої за період з 23.04.21 по 30.04.21 (8 днів).

В іншій частині вимоги про стягнення пені судом визнаються такими, що заявлені позивачем безпідставно. У зв`язку із чим, залишаються без задоволення.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3025,73 грн. 3% річних за загальний період з 20.02.21 по 30.04.21 та 5470,19 грн. інфляційних втрат за загальний період з 01.03.21 по 31.03.21 суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних в межах визначеного позивачем періоду часу та сум за допомогою ІПС «Законодавство», суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача 3025,72 грн. 3 % річних, з яких:

- 1851,31 грн. 3 % річних за прострочення оплати 321 776,03 грн. спожитої електричної енергії у січні 2021 року, нарахованої за період з 20.02.21 по 30.04.21 (70 днів);

- 1113,14 грн. 3 % річних за прострочення оплати 322 458,38 грн. спожитої електричної енергії у лютому 2021 року, нарахованої за період з 20.03.21 по 30.04.21 (42 дні);

- 61,27 грн. 3 % річних за прострочення оплати 93 177,73 грн. спожитої електричної енергії у березні 2021 року, нарахованої за період з 23.04.21 по 30.04.21 (8 днів).

А тому, судом задовольняється вимога про стягнення з відповідача у цій справі 3025,72 грн. 3 % річних. В іншій частині вимога про стягнення 3 % річних судом визнається такою, що заявлена позивачем безпідставно. У зв`язку із чим, залишається без задоволення.

Здійснивши перевірку розрахунку позивача заявленої до стягнення суми інфляційних нарахувань (інфляційних витрат) в межах визначеного позивачем періоду часу та сум, суд дійшов висновку, що він є вірним та обґрунтованим . У зв`язку із чим судом задовольняється вимога позивача про стягнення з відповідача 5470,19 грн. інфляційних втрат нарахованих за березень 2021 року за порушення грошового зобов`язання по оплаті 321 776,03 грн. спожитої електричної енергії у січні 2021 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог, а саме у сумі 11383,57 грн.

Керуючись ст. ст. 11-15, 24, 42, 46, 73-80, 86, 91, 129, 236-238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня № 9" Запорізької міської ради (69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива/Дудикіна, буд. 1/6, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35, ) - 737 412 (сімсот тридцять сім тисяч чотириста дванадцять) грн. 14 коп. боргу за спожиту електричну енергію за період з січня по березень 2021 року, 12 996 (дванадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 87 коп. пені, 3025 (три тисячі двадцять п`ять) грн. 72 коп. 3 % річних, 5470 (п`ять тисяч чотириста сімдесят) грн. 19 коп. інфляційних втрат та 11 383 (одинадцять тисяч триста вісімдесят три) грн. 57 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та пп. 17.5. п. 1 Розділу XI "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення.

Дата підписання рішення 02.08.21.

Суддя В.Л. Корсун