ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року, м. Черкаси справа № 925/476/21

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна"

до приватного сільськогосподарського підприємства "ОЛЕКСАНДРІВКА"

про стягнення 1243803,86 грн.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

За участю:

представника позивача в режимі відеоконференції адвоката Стельмаха Ю.М. за довіреністю від 12.10.2020;

представника відповідача в режимі відеоконференції адвоката Забродця С.В. за довіреністю від 19.04.2021.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (далі також позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до сільськогосподарського підприємства "ОЛЕКСАНДРІВКА" (далі також відповідач) про стягнення 1243803,86 грн. штрафних санкцій, у тому числі: 357482,82 грн. пені, 295440,35 грн. штрафу в розмірі 10% від вартості недопоставленого товару та 590880,69 грн. штрафу в розмірі 20% від вартості недопоставленого товару.

Також позивач у позовній заяві просить господарський суд покласти на відповідача судові витрати на сплату судового збору в сумі 18657,06 грн.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо поставки позивачу кукурудзи за укладеним між сторонами договором купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи від 07.07.2020 №.

Ухвалою від 16.04.2021 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №925/476/21, вирішив розглядати її за правилами загального позовного провадження, призначив у ній підготовче засідання на 12 год. 00 хв. 13.05.2021 у приміщенні Господарського суду Черкаської області та встановив відповідачу строк для подання відзиву.

Ухвалою від 20.04.2021 Господарський суд Черкаської області задовольнив клопотання представника позивача адвоката Стельмаха Ю.М. про участь у судовому засіданні у справі №925/476/21, призначеному на 12 год. 00 хв. 13.05.2021, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 29.04.2021 Господарський суд Черкаської області задовольнив клопотання представника відповідача адвоката Забродця С.В. про участь в судовому засіданні у справі №925/476/21 в режимі відеоконференції в приміщенні Жашківського районного суду Черкаської області.

05 травня 2021 року до Господарського суду Черкаської області від представника відповідача адвоката Забродця С.В. надійшли:

1) заява від 30.04.2021 про зупинення провадження у справі №925/476/21 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку справи №910/12876/19 за позовом приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" до товариства з обмеженою відповідальністю "Інновер Україна" про стягнення 4346226,28 грн.;

2) відзив від 30.04.2021, яким представник відповідач визнав позов лише в частині стягнення 354528,41 грн. штрафу і заперечив проти решти позовних вимог, вказавши при цьому на таке:

- відповідач на 40% виконав свої зобов`язання за договором;

- часткове виконання договору не призвело до завдання реальних збитків позивачу;

- відповідач декілька разів звертався письмово до позивача, а також проводив зустрічі з представниками позивача з приводу відтермінування поставки товару та/або реструктуризації зобов`язання та/або укладення нового правочину про поставку товару зі сплатою компенсації;

- майновий стан відповідача, у порівнянні з майновим станом позивача, є значно гіршим, позивач володіє набагато більшими ресурсами для покриття власних господарських ризиків;

- відповідач є виробником сільськогосподарської продукції, забезпечує роботою сільське населення, підтримує соціальний розвиток села та має позитивну ділову репутацію;

- розмір штрафу є явно неспівмірним суті порушення, несправедливим по відношенню до відповідача, порушує баланс інтересів сторін договору та суперечить принципу справедливості добросовісності та розумності, тому розмір штрафу має бути зменшений;

- оскільки штраф в розмірі 20% від вартості непоставленого товару фактично дублює штраф в розмірі 10% від вартості недопоставленого товару та пеню за несвоєчасну поставку товару, то застосування одночасно трьох штрафних санкцій одного виду за одне i те ж саме порушення не відповідає статті 61 Конституції України, тому стягненню з відповідача підлягає лише частина штрафу в розмірі 20% від вартості непоставленого товару пропорційна розміру невиконаного відповідачем зобов`язання, що становить 354528,41 грн.

Ухвалою від 13.05.2021 Господарський суд Черкаської області за клопотанням представника позивача адвоката Стельмаха Ю.М. відклав підготовче засідання у справі №925/476/21 на 11 год. 00 хв. 11.06.2021 із забезпеченням участі у ньому позивача (його представника) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів і відповідача (його представника) в режимі відеоконференції в приміщенні Жашківського районного суду Черкаської області та встановив сторонам строки для подання відповіді на відзив та заперечення на таку відповідь.

18 травня 2021 року до Господарського суду Черкаської області надійшла відповідь представника позивача адвоката Стельмаха Ю.М. від 15.05.2021 на відзив відповідача, якою представник позивача відхилив заперечення позивача проти позову і підтвердив доводи позивача, приведені ним в обґрунтування позову і, крім того, вказав на неправильність тлумачення відповідачем умов пунктів 6.2.1 та 6.2.2 договору купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи від 07.07.2020 № і неправильне застосування відповідачем до спірних правовідносини ст. 61 Конституції України щодо неможливості дворазового притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Також представник заперечив проти зменшення судом розміру стягуваних сум штрафних санкцій через відсутність підстав для цього і заподіяння позивачу неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за вказаним договором в сумі 1489475,00 грн.

25 травня 2021 року до Господарського суду Черкаської області надійшло заперечення представника відповідача адвоката Забродця С.В. від 24.05.2021 на відповідь на відзив, яким він відхилив аргументи позивача, викладені його представником у відповіді на відзив і, крім уже зазначеного у відзиві, вказав на бездоказовість заподіяння позивачу вказаних у відповіді на відзив збитків в сумі 1489479,00 грн.

У підготовчому засіданні яке відбулося 11.06.2021 Господарський суд Черкаської області розглянув заяву представника приватного сільськогосподарського підприємства "ОЛЕКСАНДРІВКА" адвоката Забродця С.В. від 30.04.2021 про зупинення провадження у справі №925/476/21 і без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу із занесенням про це до протоколу судового засідання про залишення цієї заяви без задоволення.

Ухвалою від 11.06.2021 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження у справі №925/476/21 та призначив її до розгляду по суті у судовому засіданні на 11 год. 30 хв. 19.07.2021.

У судовому засіданні, яке відбулося 19.07.2021 за участю представників обох сторін, господарський суд розглянув справу №925/476/21 по суті і оголосив вступну і резолютивну частини ухваленого ним у нарадчій кімнаті рішення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши обставини справи, Господарський суд Черкаської області

УСТАНОВИВ:

07 липня 2020 року позивач як покупець і відповідач як продавець уклали між собою договір купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи № (далі також договір №), який містить, зокрема, такі умови (пункти):

Визначення термінів: товар кукурудза, врожаю 2020 року, походження Україна, якісні характеристики якої відповідають визначеним у даному договорі.

1.1. Продавець зобов`язується поставити покупцю товар в строки, передбачені в цьому договорі, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість.

1.2. Сторони погодили наступну залікову вагу/кількість та ціну на товар, а також загальну вартість договору: залікова кількість 1000 тонн +/- 3%, ціна за 1 тонну товару з ПДВ 4959,80 грн., загальна вартість договору з ПДВ 4958800,00 грн., ціна за 1 тонну товару з ПДВ у доларах США 184,00 $, загальна вартість договору з ПДВ у доларах США 184000,00 $. Під заліковою вагою/кількістю сторони розуміють залікову вагу товару, доведеного до якісних характеристик, що передбачені в даному договорі.

1.3. Вартість товару у гривнях коригується за комерційним курсом на дату, що передує дню видачі видаткової накладної. Таким чином, ціна товару корегується за наступною формулою:

Ц= Цдог х (Квн/Кдог), де Цдог - ціна товару на дату укладення договору, визначена в п. 1.2 договору; Квн комерційний курс гривні до іноземної валюти на дату, що передує дню видачі видаткової накладної (на міжбанку за даними сайту https://minfin.com.ua/currencu/mb/); Кдог комерційний курс гривні до іноземної валюти на дату, що передує даті укладення договору (на міжбанку за даними сайту https://minfin.com.ua/currencu/mb/).

3.1. Поставка товару здійснюється на умовах СРТ у відповідності до Інкотермс 2010/2020. Місцем поставки є будь-який із портових терміналів (надалі-зерновий склад) на цілковито одноособовий вибір покупця в наступних портах: Одеському, Південному, Чорноморському. Покупець зобов`язаний завчасно повідомляти продавця у будь-який зручний спосіб (в т.ч. засобами електронного зв`язку) про місце поставки.

3.1.1. За додатковою угодою сторін, поставка товару також можлива на умовах EXW (елеватор продавця) у відповідності до ІНКОТЕРМС 2010.

3.3. Продавець зобов`язується здійснити поставку всього об`єму товару у строк до 30.11.2020.

4.1. Оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця. Покупець зобов`язується оплачувати вартість поставленого товару в наступні строки:

80% вартості товару протягом 3 банківських днів після фактичної поставки та надання видаткової накладної;

20% вартості товару протягом 3 банківських днів після фактичної реєстрації податкової накладної згідно з чинним законодавством України та надання усіх документів, вказаних у п. 3.2, п. 3.7 даного договору.

6.2. У разі затримки поставки товару у заліковій вазі продавець сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості невчасно поставленого товару за кожен день прострочення.

6.2.1. У разі затримки поставки товару у заліковій вазі на строк понад 15 (п`ятнадцять) календарних днів з моменту погодженого п. 3.3 договору продавець зобов`язується сплатити покупцю штраф у розмірі 10 (десять) % вартості непоставленого товару, що визначається за наступною формулою:

ВТ=(ОП ОП1) х Ц, де:

ВТ вартість непоставленого товару, грн. з ПДВ.

ОП об`єм планової поставки товару у заліковій вазі, зазначеній у п. 1.2, без врахування відхилення, тонн.

ОП1 об`єм фактичної поставки товару у заліковій вазі, тонн.

Ц ціна на товар, що обраховується відповідно до пунктів 1.2 та 1.3 договору на останній робочий день, що передує даті, зазначеній у п. 3.3 договору, грн з ПДВ, але не може бути менше ніж 3800,00 грн. за одну тонну.

6.2.2. У разі затримки поставки товару у заліковій вазі додатково на строк понад 30 (тридцять) календарних днів після прострочення згідно з п. 6.2.1 договору продавець зобов`язується сплатити покупцю додатково штраф у розмірі 20 (двадцять) % вартості непоставленого товару, що визначається за вищезазначеною формулою. Крім цього, покупець матиме право на одностороннє припинення дії даного договору.

7.1 Договір набирає чинності з моменту його підписання і скріплення печатками сторін, та діє до моменту виконання сторонами усіх своїх обов`язків за договором.

06 жовтня 2020 року позивач надіслав відповідачу електронною поштою детальні транспортні інструкції, у яких вказав, зокрема, що поставка може бути здійснена на термінал ТОВ "Транссервіс 2008" в квоту SOUFFLET NEGOCE S.A.S., експортер вантажу ТОВ "Суффле Агро Україна" ().

Листом від 20.10.2020 №1 представник позивача адвокат Стельмах Ю.М. повідомив відповідача, що у зв`язку з невиконанням відповідачем договору № позивач залишає за собою право вимагати від відповідача сплати: збитків у вигляді приблизно 50,00 доларів США за кожну тонну непоставленої кукурудзи, яку позивач закупить на ринку для виконання експортних/внутрішніх контрактів; штрафу за відмову від виконання договору, що становить 30% від вартості договору; пені, процентів та інфляційних збитків за несвоєчасну сплату штрафу.

Листом від 04.11.2020 №321 відповідач повідомив позивача про неможливість виконання у повному обсязі своїх зобов`язання за договором №, оскільки замість збору запланованої кількості кукурудзи (орієнтовно 2500-3000 тонн) загальна кількість зібраного врожаю склала лише близько 950 тонн. і тому відповідач може та готовий поставити позивачу лише 400 тонн кукурудзи. А також запропонував продовжити строк поставки кукурудзи у кількості 600 тонн на один рік, тобто до 30.11.2021, шляхом оформлення відповідних змін до договору.

Представник позивача адвокат Нечитайло Т.В. листом від 14.11.2020 №2 просив відповідача здійснити поставку 1000 тонн кукурудзи на підставі договору № відповідно до наданих транспортних інструкцій.

17 листопада 2020 позивач як покупець і відповідач як продавець уклали між собою додаток до договору № про наступне:

1. На виконання пункту 3.1.1 договору, сторони погодили, що поставка буде здійснюватися на умовах СРТ у відповідності до Інкотермс 2010. Місцем поставки на умовах СРТ є наступний зерновий склад: ПрАТ "Жашківський елеватор" 19200, Черкаська область, м. Жашків, вулиця Вокзальна, 1.

2. У зв`язку зі зміною умов поставки, сторони домовилися, що ціна за договором становить 166 доларів США з ПДВ на об`єм 405 тонн.

3. У разі виникнення розбіжностей, норми даного додатку мають перевагу над нормами договору.

На виконання договору № та додатку до нього від 17.11.2020 відповідач за видатковою накладною від 17.11.2020 № передав позивачу, а останній прийняв 404,210 тонн кукурудзи 3 класу за ціною 4669,46 грн. з ПДВ за 1 тонну на загальну суму 1887444,05 грн. з ПДВ.

Решту передбаченої договором № кукурудзи в кількості 595,79 тонн відповідач позивачу не поставив, що визнається обома сторонами у поданих ними до суду заявах по суті справи.

Листом від 17.11.2020 №388 відповідач запропонував позивачу виконання зобов`язань за договором № в частині постачання решти кукурудзи призупинити, за виключенням суми різниці в ціні "ВОШ АУТ", яка буде зафіксована протягом терміну до 28 листопада 2020 року. Цю різницю відповідач зобов`язується перерахувати в термін з 15 по 30 жовтня 2021 року на розрахунковий рахунок позивача без нарахування кредитних відсотків за відтермінування розрахунків.

22 березня 2021 року позивач надіслав відповідачу письмову вимогу від 18.03.2021 №3 про сплату штрафних санкцій в сумі 1205396,61 грн., в тому числі 319075,57 грн. пені, 295440,35 грн. штрафу в розмірі 10% від вартості недопоставленого товару та 590880,69 грн. штрафу в розмірі 20% від вартості недопоставленого товару, а також про здійснення додаткової поставку 595,79 тонн кукурудзи, або сплатити штрафні санкції в сумі 1205396,61 і збитків в сумі 1421590,00 грн.

За порушення встановлених договором № строків поставки товару позивач нарахував відповідачу до сплати 357482,82 грн. передбаченої п. 6.2 договору № пені за період прострочення поставки з 01.12.2020 по 31.03.2021, а також передбачені п. 6.2.1 та 6.2.2 договору № штрафи в розмірі 10% штрафу від вартості недопоставленого товару що становить 295440,69 грн. та в розмірі 20% від вартості недопоставленого товару, що становить 590880,69 грн.

Відповідач у добровільному порядку нараховані позивачем суми пені та штрафів не сплатив, що й спричинило даний спір.

Статтею 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Згідно з ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом застосування штрафних санкцій.

Стаття 61 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, і підлягає обов`язковому застосуванню як норма прямої дії.

У даному спорі з укладеного між сторонами господарського договору № у відповідача виникло господарське зобов`язання щодо поставки позивачу 1000 тонн +/- 3% кукурудзи врожаю 2020 року у строк до 30.11.2020

Відповідач виконав це зобов`язання частково, поставивши позивачу у вказаний строк лише 404,210 тонн кукурудзи. Отож неналежне виконання відповідачем господарського зобов`язання полягає у простроченні поставки відповідачем позивачу кукурудзи в кількості 595,79 тонн, яка триває й до тепер.

При цьому договором № передбачені штрафні санкції, які застосовуються до продавця за затримку (порушення строку) поставки товару, яка сталася з його вини.

Щодо нарахування пені, визначеної за умовами п. 6.2 договору №, сторони погодили її розмір - 0,1 % від вартості невчасно поставленого товару за кожен день прострочення.

Крім нарахування пені, сторони у п. 6.2.1 та п. 6.2.2 погодили штраф в розмірі 10 % від вартості недопоставленого товару за затримку його поставки на строк понад 15 календарних днів і додатково в розмірі 30 % від вартості недопоставленого товару за затримку його поставки на строк понад 30 календарних днів.

Датою, до якої відповідач мав поставити відповідачу 1000 тонн +/- 3% кукурудзи врожаю 2020 року є 30.11.2020, отож нарахування позивачем відповідачу передбаченої п. 6.2 договору № пені за період прострочення поставки 595,79 тонн кукурудзи з 01.12.2020 по 31.03.2021 є правомірним.

Розрахунок стягуваної суми пені зроблений відповідно до умов договору №, фактичних обставин його виконання/невиконання сторонами і вимог чинного законодавства, тобто зроблений правильно.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу та можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань надано сторонам ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України. В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою ст. 627 Цивільного кодексу України, а також приписами ст. 546 Цивільного кодексу України та ст. 231 Господарського кодексу України.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Така правова позиція не суперечить позиції, що викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 9 лютого 2018 року у справі № 911/2813/17, від 22 березня 2018 року у справі № 911/1351/17, від 17 травня 2018 року у справі № 910/6046/16, від 25 травня 2018 року у справі № 922/1720/17, від 9 липня 2018 року у справі № 903/647/17 та від 8 серпня 2018 року у справі № 908/1843/17.

Разом з тим умовами договору № його сторони, крім нарахування пені, погодили штраф в розмірі 10 % від вартості недопоставленого товару за затримку його поставки на строк понад 15 календарних днів і додатково в розмірі 20 % від вартості недопоставленого товару за затримку його поставки на строк понад 30 календарних днів.

Проте стягнення штрафу за прострочення виконання зобов`язання на строк понад 15 календарних днів та штрафу за прострочення виконання зобов`язання на строк понад 30 календарних днів є подвійною відповідальністю за порушення зобов`язання, оскільки, як з установлених судом обставин справи вбачається, що відповідач вчинив єдине порушення, яке полягає в простроченні виконання зобов`язання за договором № на строк понад 30 календарних днів, і вказаний строк охоплює порушення зобов`язання на строк понад 15 календарних днів.

Одночасне стягнення штрафу за прострочення виконання зобов`язання на строк понад 15 календарних днів та штрафу за прострочення виконання зобов`язання на строк понад 30 календарних днів є подвійним стягненням штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язання, що не узгоджується з приписами ст. 61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду.

Тому обґрунтованими є позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу за затримку поставки товару на строк понад 30 календарних днів в розмірі 20% від вартості недопоставленого товару, що становить 590880,69 грн.

Аналогічних висновків у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 01.06.2021 у справі №910/12876/19.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тлумачення ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України означає, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них. Таку правову позицію викладено у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 15.02.2018 у справі №467/1346/15-ц, від 04.04.2018 у справі №367/7401/14-ц та від 26.09.2018 у справі №752/15421/17.

Тобто, обидва кодекси містять норми, які дають право суду зменшити розмір обрахованих за договором штрафних санкцій, але Господарський кодекс України вказує на неспівмірність розміру пені з розміром збитків кредитора як на обов`язкову умову, за наявності якої таке зменшення є можливим, тоді як Цивільний кодекс України виходить з того, що підставою зменшення можуть бути й інші обставини, які мають істотне значення.

За змістом зазначених норм, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеня виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Таким чином, аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Отже, питання про зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 вказано, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі. Тому, з метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному, порівняно зі стягненням збитків, порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків. Такими правилами є правила про неустойку, передбачені ст. ст. 549-552 Цивільним кодексом України.

Отож, при вирішенні питання про зменшення штрафної санкції суд бере до уваги співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру штрафної санкції. Такий підхід є усталеним в судовій практиці (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 та Верховного Суду від 23.09.2019 у справі №920/1013/18, від 26.03.2020 у справі №904/2847/19).

Поняття "значно" та "надмірно", які використовуються ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України, є оціночними і мають конкретизуватися у кожному окремому випадку, з урахуванням того, що правила наведених статей спрямовані на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, а також недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Стягнення збитків є окремою грошовою вимогою і може не заявлятися кредитором, оскільки це вимагає доведення їх складу та розміру з боку кредитора, тоді як для стягнення штрафних санкцій кредитору потрібно довести лише факт прострочення, а заперечення вини покладається на боржника (постанова Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №910/8698/19).

Якщо кредитором заявлено також вимогу про стягнення збитків у значенні ст. ст. 224, 225 Господарського кодексу України, і доведено їх розмір, то така сума теж повинна братися судом до уваги при вирішення питання про зменшення розміру пені.

У справі, що розглядається, позивач вимогу про стягнення збитків не заявляв, тому вказану позивачем у відповіді на відзив сума збитків, які за його твердженням були завдані йому неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за договором №, суд до уваги не узяв.

Вартість недопоставленої відповідачем кукурудзи в кількості 595,79 тонн становить 2954403,45 грн., що складає майже 60% від вартості всіє кількості кукурудзи 1000 тонн, яку відповідач мав поставити позивачу за договором №. Тоді як загальна сума стягуваних пені та штрафу в розмірі 20% від вартості недопоставленого товару становить 948363,51 грн., що складає 32,10% від вартості недопоставленої кукурудзи. Такий розмір стягуваної суми штрафних санкцій за оцінкою суду є надмірно великим порівняно із вартістю недопоставленої кукурудзи, що відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України та ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України є підставою для зменшення розміру стягуваних пені та штрафу.

Враховуючи ступінь виконання зобов`язання відповідачем, який становить трохи більше 40%, господарський суд вважає за необхідне зменшити розмір стягуваних штрафних санкцій на 40% і, зокрема в грошовому виразі пені з 357482,82 грн. до 214489,69 грн. і штрафу в розмірі 20% від вартості недопоставленого товару з 590880,69 грн. до 354528,41 грн.

За таких обставин позов підлягає задоволенню лише у частині стягнення з відповідача на користь позивача 214489,69 грн. пені та 354528,41 грн. штрафу в розмірі 20% від вартості недопоставленого товару.

За подання позову позивач за платіжним дорученням від 02.04.2021 №3993 сплатив 18657,06 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог частину сплаченого позивачем за подання позову судового збору в сумі 14225,45 грн., обчислену із загальної суми заявлених у позові пені та штрафу в розмірі 20% від вартості недопоставленого товару (до зменшення їх розміру судом) необхідно покласти на відповідача, а решту в сумі 4431,61 грн. покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Судовий збір за подання позову в сумі 4431,61 грн. покласти на позивача, а в сумі 14225,45 грн. - на відповідача.

Стягнути з сільськогосподарського підприємства "ОЛЕКСАНДРІВКА" (вул. Колгоспна, буд. 11, с. Олександрівка, Жашківський район, Черкаська область, 19212, ідентифікаційний код юридичної особи 03792544) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (вул. Богдана Хмельницького, буд. 43, с. Крупець, Славутський район, Хмельницька область, 30068, ідентифікаційний код юридичної особи 34863309) 214489,69 грн. (двісті чотирнадцять тисяч чотириста вісімдесят дев`ять гривень 69 коп.) пені, 354528,41 грн.(триста п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот двадцять вісім гривень 41 коп.) 20% штрафу в розмірі 20% від вартості недопоставленого товару та 14225,45 грн. (чотирнадцять тисяч двісті двадцять п`ять гривень 45 коп.) витрат на сплату судового збору.

У решті позову відмовити.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 30 липня 2021 року.

СУДДЯ М.В. Дорошенко