ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"29" липня 2021 р. Справа№ 873/135/21

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Гарник Л.Л.

секретар судового засідання Ковган О.І.

за участю представників учасників справи відповідно до протоколу судового засідання від 29.07.2021

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ»

про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Продавців послуг та товарів для автомобілів» від 18.06.2021 у третейській справі №597/04/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ САЛФИТ»

про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

08.07.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ» (далі - ТОВ «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ», заявник) звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Продавців послуг та товарів для автомобілів» від 18.06.2021 у третейській справі №597/04/21.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2021 заява передана на розгляд судді Гарник Л.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2021 заяву призначено до розгляду на 29.07.2021.

27.07.2021 від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Продавців послуг та товарів для автомобілів» надійшли засвідчені копії рішення про реєстрацію регламенту, положення про цей третейський суд та список суддів. Також у супровідному листі зазначено, що до третейського суду не надходила інформація щодо визнання недійсним третейського застереження, скасування рішення третейського суду чи його оскарження.

28.07.2021 від заявника надійшли письмові пояснення з приводу того, що третейське застереження нечинним не визнавалось, рішення третейського суду не оскаржувалось та не скасоване.

Боржник у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ухвали суду.

Представник заявника у судовому засідання просив задовольнити заяву та видати накази на примусове виконання рішення третейського суду.

Заслухавши пояснення представника заявника, розглянувши наявні матеріали третейської справи та дослідивши доводи заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Продавців послуг та товарів для автомобілів» від 18.06.2021 у третейській справі №597/04/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ САЛФИТ» про стягнення заборгованості задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ САЛФИТ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ» 33 560 грн. боргу, 10 068 грн. штрафу, 122, 74 грн. 3 % річних, 285,26 грн. втрат від інфляції, 3 000 грн. витрат на правничу допомогу, 6 000 грн. витрат на сплату третейського збору.

Стаття 50 Закону України "Про третейські суди" встановлює, що сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов`язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень. Сторони та третейський суд вживають усіх необхідних заходів з метою забезпечення виконання рішення третейського суду.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

У зазначеному рішенні Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" не встановлено строк його виконання, отже, воно підлягає негайному виконанню.

Статтею 57 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконавчий документ, виданий на підставі рішення третейського суду, може бути пред`явлений до примусового виконання в строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким, у господарському судочинстві згідно зі статтею 327 ГПК України та п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", є наказ.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України "Про третейські суди" заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з ч. 3 ст.354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Стаття 355 ГПК України встановлює, що суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

При розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст.56 Закону України "Про третейські суди" та ст. 355 ГПК України.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів іншого, з матеріалів справи вбачаться наступне:

- на день розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Продавців послуг та товарів для автомобілів» від 14.06.2021 у третейській справі №595/04/21 судом не скасовано (п. 1 ст. 355 ГПК України);

- справа, у якій прийнято рішення третейського суду, підвідомча третейському суду відповідно до закону (п. 2 ст. 355 ГПК України);

- при зверненні до суду з заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення у вищевказаній справі Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" не пропущений встановлений строк для звернення за видачею виконавчого документа (п. 3 ст. 355 ГПК України);

- рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, та цим рішенням не вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди (п. 4 ст. 355 ГПК України);

- третейська угода не визнана недійсною (п. 5 ст. 355 ГПК України);

- склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам закону (п. 6 ст. 355 ГПК України);

- рішення третейського суду не містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом (п. 7 ст. 355 ГПК України);

- третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі (п. 9 ст. 355 ГПК України).

За вказаних обставин, враховуючи, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКФ САЛФИТ» рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Продавців послуг та товарів для автомобілів» від 18.06.2021 у третейській справі №597/04/21 добровільно не виконано, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ» про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення третейського суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Сплачена заявником при зверненні до суду з цією заявою сума судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладається на боржника, оскільки станом на дату звернення заявника до суду з цією заявою рішення третейського суду боржником виконано не було, а отже, саме винні дії боржника змусили стягувача звертатися до суду з заявою про видачу наказу і нести відповідні судові витрати.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 129, 234, 352-356 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ» задовольнити.

2. Після набрання законної сили цією ухвалою, на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Продавців послуг та товарів для автомобілів» від 18.06.2021 у третейській справі №597/04/21 видати накази наступного змісту:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ САЛФИТ» (, 49050, місто Дніпро, вул.. Володі Дубініна, буд. 8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ» (, 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 2, каб. 201, р/р НОМЕР_1 в АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», МФО 320984) заборгованість у розмірі 33 560 (тридцять три тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп. боргу, штраф у розмірі 10 068 (десять тисяч шістдесят вісім) грн. 00 коп., 3 % річних у розмірі 122 грн. 74 коп., витрати від інфляції у розмірі 285 (двісті вісімдесят п`ять) грн. 26 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп., витрати на сплату третейського збору у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ САЛФИТ» (, 49050, місто Дніпро, вул. Володі Дубініна, буд. 8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ» (, 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 2, каб. 201, р/р НОМЕР_1 в АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», МФО 320984) третейський збір у сумі 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять ) гривень 00 копійок.

3. Ухвала, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

4. Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку на підставі ч. 3 ст. 356 та ч. 2 ст. 253 ГПК України до Верховного Суду у строк, передбачений ст. 256 ГПК України.

.

Повний текст ухвали складено 02.08.2021.

Суддя Л.Л. Гарник