ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2072/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Санторін-ДК" (61037, м. Харків, пр. Московський, 124/7, )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "БМП Східбуд" (61071, м. Харків, пров. Новожанівський, 11, )
про стягнення 23 224,58грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 23 224,58грн. Судові витрати зі сплати судового збору та на професійну правничу допомогу позивач просить суд покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачу за усною домовленістю 20.12.2019 на підставі видаткових накладних № SN0-001 та № SN0-001 було поставлено сантехматеріали на загальну суму 23 224,58грн., за які відповідач до теперішнього часу не розрахувався. В якості правових підстав, позивач посилається на ст.ст.11, 205, 509, 525, 526, 530, 629, 638, 640, 655, 663, 691, 693, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 179, 180, 181, 193 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 02.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, ухвала суду від 02.06.2021 отримана позивачем - 07.06.2021, відповідачем - 09.06.2021, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений строк не скористався.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від учасників справи не надходило.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Санторін-ДК" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БМП Східбуд" (відповідач) було досягнуто усну домовленість щодо здійснення поставки сантехматеріалів на загальну суму 103 224,58грн.

На виконання досягнутої домовленості, позивач у жовтні 2019 року виставив відповідачу рахунки на оплату товару, та у грудні 2019 року здійснив поставку товару на загальну суму 103 224,58грн., що підтверджується видатковими накладними № SN0-001 та № SN0-001 від 20.12.2019, наявними в матеріалах справи.

Видаткові накладні підписані представником відповідача без будь-яких зауважень та заперечень.

Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, за отриманий товар в повному обсязі не розрахувався, у зв`язку з чим у нього, за даними позивача, рахується заборгованість в розмірі 23 224,58грн.

26.02.2021 позивач звернувся на адресу відповідача з вимогою (вих. № 1280) в 7-денний строк сплатити заборгованість в розмірі 23 224,58грн. за поставлений позивачем товар.

Дана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Оскільки відповідач до теперішнього часу за отриманий товар не розрахувався, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд керується наступним.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ч.1 ст.202, ст.205 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтями 6, 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст.638 Цивільного кодексу України).

Згідно приписів ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

З матеріалів справи вбачається та не спростовано учасниками справи, що будь-яких договорів у формі єдиного документу сторонами не складалося.

Визначаючи правову природу відносин, що склалися між позивачем та відповідачем, виходячи з аналізу положень ст.174 Господарського кодексу України та ст.ст.202, 205, 626, 627, 638, 639 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що між сторонами у спрощений спосіб було укладено договір поставки.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст.265 Господарського кодексу України).

За приписами ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Судом встановлено, що позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 103 224,58грн., а відповідач прийняв його, однак заборгованість в повному обсязі не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Факт отримання відповідачем товару на вказану вище суму підтверджується видатковими накладними № SN0-001 від 20.12.2019 на суму 20 067,96грн. та № SN0-001 від 20.12.2019 на суму 83 156,62грн., наявними в матеріалах справи.

Видаткові накладні підписано з боку відповідача без будь-яких заперечень та зауважень.

Відповідно до ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вже було встановлено судом, позивач 26.02.2021 звернувся на адресу відповідача з вимогою (вих. № 1280) сплатити в 7-денний строк заборгованість в розмірі 23 224,58грн., яка була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Також суд зазначає, що обов`язок сплатити за поставлений позивачем товар передбачений ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, відповідно до якої покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач в повному обсязі розрахувався за товар, поставлений позивачем.

Факт наявності заборгованості на вказану суму відповідачем не спростований та не оспорюється.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати поставленого товару на суму 23 224,58грн., у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд, керуючись ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати зі сплати судового збору покладає на відповідача.

Що стосується витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00грн., суд керується наступним.

Позивачем при зверненні до суду з позовом надано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, в якому останнім було заявлено 5 000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для цілей розподілу судових витрат береться до уваги: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем було надано до суду:

- угоду про надання правової допомоги від 05.05.2021, укладений адвокатом Маленко Юрієм Анатолійовичем та позивачем;

- видатковий касовий ордер від 19.05.2021 на суму 5 000,00грн.

Позивачем, в порушення ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України до суду не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, що підтверджує фактичне надання адвокатом Маленко Ю.А. професійної правової допомоги.

В матеріалах справи відсутні ордер, який би підтверджував право представництва інтересів позивача в суді у даній справі адвокатом Маленко Ю.А. та свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю Маленко Ю.А.

З наданого видаткового касового ордеру від 19.05.2021, судом не вбачається, що понесені позивачем витрати в розмірі 5 000,00грн. на професійну правничу допомогу пов`язані саме з розглядом справи № 922/2072/21, оскільки ані договір про надання правової допомоги, ані видатковий касовий ордер не містять посилання на справу, що розглядається господарським судом Харківської області.

Суд звертає увагу, що угода про надання правової допомоги від 05.05.2021 містить лише загальні умови надання адвокатом адвокатом Маленко Ю.А. позивачу правової допомоги в правоохоронних органах, органах МВС (поліції), прокуратурі, судах та інших державних органах.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не підтверджено належними доказами понесення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі - 5 000,00грн., які останній заявляє до стягнення з відповідача, у зв`язку з чим витрати на професійну правничу допомогу на відповідача не покладаються.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БМП Східбуд" (61071, м. Харків, пров. Новожанівський, 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Санторін-ДК" (61037, м. Харків, пр. Московський, 124/7, ) - 23 224,58грн. основного боргу, 2 270,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду або через господарський суд Харківської області.

Суддя Т.А. Лавренюк