ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" липня 2021 р. м. Київ Справа № 911/5186/14

За заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання кредиторських вимог у сумі 138 853,09 грн. у справі № 911/5186/14

за заявою Комунального підприємства «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпропетровської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД»

про банкрутство

Суддя Кошик А.Ю.

При секретарі судового засідання Фроль В.В.

За участю представників:

заявника: Кондзерський А.В.

арбітражного керуючого (ліквідатора): Демчан О.І.

Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (кредитора): Зубар О.В.

кредиторів: не з`явилися

боржника: не з`явився

Обставини справи:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/5186/14 за заявою Комунального підприємства «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпропетровської міської ради про банкрутство ТОВ Фірма «Консоль ЛТД», провадження в якій порушено ухвалою суду від 12.03.2015 року.

Постановою Господарського суду Київської області від 04.08.2016 року у справі № 911/5186/14 ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Справа перебуває на стадії процедури ліквідації, повноваження ліквідатора ТОВ фірма «Консоль ЛТД» виконує арбітражний керуючий Демчан О.І.

Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» 14.08.2020 року звернулось до суду з заявою про визнання поточних грошових вимог до банкрута на суму 138 853,09 грн., з яких 4 204,00 грн. судовий збір у справі про банкрутство (І черга), 134 649,09 грн. основний борг за теплову енергію та за централізоване постачання гарячої води (ІV черга).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.12.2020 року у справі № 911/5186/14 (суддя Лопатін А.В.), крім іншого, кредиторські вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» на суму 138 853,09 грн. відхилено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2021 року у справі № 911/5186/14 ухвалу Господарського суду Київської області від 02.12.2020 року у справі № 911/5186/14 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.06.2021 року касаційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2021 року та ухвалу Господарського суду Київської області від 02.12.2020 року у справі № 911/5186/14 в частині відхилення кредиторських вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» скасовано. Справу № 911/5186/14 у скасованій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

17.06.2021 року матеріали справи №911/5186/14 повернулись до Господарського суду Київської області.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви у справі № 911/5186/14 визначено суддю Кошика А.Ю.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.06.2021 року заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання кредиторських вимог у сумі 138 853,09 грн. у справі № 911/5186/14 прийнято в порядку нового розгляду. Розгляд кредиторських вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» призначено на 20.07.2021 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 16.07.2021 року арбітражним керуючим подано відзив на заяву про визнання поточних грошових вимог № 02-58/360 від 15.07.2021 року.

У судовому засіданні 20.07.2021 року представник заявника вимоги заяви про визнання кредиторських вимог у сумі 138 853,09 грн. підтримав, арбітражний керуючий (ліквідатор) заперечув проти задоволення вказаної заяви.

Кредитори та боржник, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 20.07.2021 року не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, що не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання кредиторських вимог у сумі 138 853,09 грн. у справі № 911/5186/14 та дослідивши додані до неї документи, судом встановлено, що у період з вересня 2016 року по квітень 2018 року АТ «К.Енерго» постачало боржнику теплову енергію та надавало послуги з централізованого постачання гарячої води.

Разом з тим, боржник не здійснив розрахунки за отриману теплову енергію та послуги, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у сумі 64991,49 грн., відступлена на користь КП «Київтеплоенерго» згідно з договорами цесії №№ 601-18, 602-18, зокрема: 63863,43 грн. боргу за спожиту теплову енергію за договором (особовим рахунком № 1541001-01) за період з жовтня 2016 року по квітень 2018 року; 1128,06 грн. боргу за послуги з централізованого постачання гарячої води (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) надані за період з вересня 2016 року по квітень 2018 року.

В подальшому, як зазначає заявник, з 01.05.2018 року постачання теплової енергії, надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води споживачам у місті Києві здійснює КП «Київтеплоенерго».

Так, у період з 01.05.2018 року по 30.06.2020 року Комунальним підприємством «Київтеплоенерго» надано послуги з централізованого постачання гарячої води до офісу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» за адресою: м. Київ, просп. Валерія Лобановського, 14, оф. 255 (особовий рахунок НОМЕР_1 ).

Станом на 01.07.2020 року заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» перед КП «Київтеплоенерго» за особовим рахунком № 50100, як стверджує заявник, складає 867,37 грн.

Крім зазначеного, заявник посилається на те, що з жовтня 2018 року по квітень 2020 року КП «Київтеплоенерго» за договором № 1541001-01 поставлено теплову енергію Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» на потреби опалення нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, просп. Валерія Лобановського, 14, оф. 255. Заборгованість банкрута перед заявником, як вказує останній, за зазначеним договором становить 68790,23 грн.

Таким чином, виходячи із наведеного, Комунальним підприємством Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заявлено вимоги до боржника в загальній сумі 134 649,09 грн., як такі що виникли за період з вересня 2016 року по червень 2020 року, і мають, на переконання заявника, поточний характер.

В свою чергу, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД», заперечує проти задоволення вищевказаної заяви, посилаючись на те, що відповідно до положень ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, крім витрат безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури та вказує, що приміщення за адресою: м. Київ, вул. В. Лобановського, 14, оф. 255 ним не використовується, що виключає віднесення вказаних вимог, як таких що виникли як витрати в ліквідаційній процедурі. Крім того, ліквідатор банкрута зазначає, що між банкрутом і заявником не було укладено відповідний договір, а акти приймання-передачі теплової енергії підписані лише зі сторони заявника. Виходячи із зазначеного, на переконання ліквідатора, заявлені КП Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» вимоги є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи № 911/5186/14 Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» перебуває на стадії ліквідаційної процедури, відкритої постановою Господарського суду Київської області від 04.08.2016 року.

З 21.10.2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

За змістом положень ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом. Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної статтею 64 цього Кодексу.

Отже, законодавець чітко встановив, що поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора.

Частиною 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, яка визначає наслідки визнання боржника банкрутом, визначено, що з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Таким чином, у ліквідаційній процедурі нові зобов`язання у банкрута можуть виникати виключно у випадках, прямо передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, і порядок їх виконання визначений спеціальними нормами цього Кодексу. Такими випадками є зобов`язання з оплати поточних комунальних і експлуатаційних витрат та інших витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідаційної процедури.

Наведена правова позиція стосовно зобов`язань банкрута з оплати поточних комунальних і експлуатаційних витрат викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постановах від 12.04.2018 року у справі № 904/404/15 та від 07.10.2020 року у справі № 15/293-б.

Із матеріалів справи № 911/5186/14 вбачається, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 210240566 боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» на праві власності належить нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, розташоване у багатоквартирному будинку за адресою: м. Київ, проспект В. Лобановського, 14, оф. 255.

Як стверджує Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», до зазначеного нежитлового приміщення боржника постачається теплова енергія та надаються послуги з централізованого опалення приміщення та з централізованого постачання гарячої води.

Згідно приписів абз. 1, 2 ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо.

Як зазначено вище, нерухоме майно за адресою: м. Київ, проспект В. Лобановського, 14, оф. 255 перебуває у власності банкрута, отже, на останнього покладається обов`язок із утримання цього майна, а в силу Закону України «Про теплопостачання» банкрут як користувач майна є споживачем поставленої теплової енергії та наданих комунальних послуг.

Щодо тверджень ліквідатора банкрута про відсутність укладеного між банкрутом і заявником договору на постачання теплової енергії суд зазначає наступне.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком (включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо); купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку);

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги (в які входить постачання теплової енергії, надання послуг з централізованого опалення приміщення та з централізованого постачання гарячої води), відмова від оплати таких послуг споживачем (користувачем/власником) з посиланням на відсутність укладеного договору є не законною. Тобто, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Про це, зокрема, йдеться у постановах Верховного Суду від 18.03.2019 року у справі № 210/5796/16-ц та від 10.12.2018 року у справі № 638/11034/15-ц.

Приписами ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За результатами повного та всебічного дослідження поданих доказів, які мають значення для правильного вирішення даного спору і стосуються предмету доказування та аналізу аргументів учасників судового процесу, з урахуванням поданих на їх підтвердження документів, суд, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених Комунальним підприємством Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» кредиторських вимог, у зв`язку з чим, такі вимоги, які з урахуванням понесених витрат на сплату судового збору становлять 138 853,09 грн., підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 234 Господарського процесуального кодексу України та Кодексом України з процедур банкрутства, суд -

Ухвалив:

1. Заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання кредиторських вимог у сумі 138 853,09 грн. у справі № 911/5186/14 задовольнити.

2. Визнати грошові вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» на суму 138 853,09 грн., з яких 4 204,00 грн. судовий збір у справі про банкрутство (І черга), 134 649,09 грн. основний борг за теплову енергію та за централізоване постачання гарячої води (ІV черга).

3. Копію ухвали направити учасникам справи про банкрутство.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст ухвали складено 06.08.2021 року