Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/600/21

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Прядко О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Енерджі"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Айпі 2010"

про стягнення 50000,00 грн

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кліар Енерджі" звернулось до суду з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Айпі 2010" 50000,00грн безпідставно отриманих коштів.

Ухвалою господарського суду від 07.06.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Енерджі" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

21.07.2021 за заявою ТОВ "Айпі 2010" директор Примаченко І.Ю. ознайомився з матеріалами справи та отримав копію ухвали суду від 07.06.2021. Попередньо надіслана відповідачу копія ухвали повернулася до суду 17.06.2021 із відміткою органу поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідач у строк, встановлений ст.165 Господарського процесуального кодексу України, відзив на позов не подав. Поряд з цим, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 17.12.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Кліар Енерджі" перерахувало на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Айпі 2010" грошові кошти у розмірі 50000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №6766 від 17.12.2019 із призначенням платежу: "оплата за демонтаж метеощогли зг.рах.154 від 08.11.2019.

02.04.2021 позивач направив на адресу відповідача претензію № 58 від 02.04.2021, в якій вимагав від відповідача повернути безпідставно набуті кошти у розмірі 50000,00 грн.

Оскільки, відповідач на вимогу позивача грошових коштів у сумі 50000,00грн не повернув, позивач, посилаючись на приписи статті 1212 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача на його користь безпідставно отримані кошти у розмірі 50000,00грн.

Відповідач в порядку ст.ст. 165, 251 ГПК України письмового відзиву на позовну заяву не надав.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 08.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Айпі 2010" направило позивачу рахунок на оплату №154 від 08.11.2019 за демонтаж метеощогли, на підставі договору №03/19 від 20.03.2019 року на суму 180000,00 грн. У графі "Покупець" зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Кліар Енерджі - Івано-Франківськ", однак слово "Івано-Франківськ" закреслено (а.с.11).

Платіжним дорученням №6766 від 17.12.2019 ТОВ "Кліар Енерджі" перерахувало на рахунок ТОВ "Айпі 2010" 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, з призначенням платежу "оплата за демонтаж метеощогли зг.рах.№154 від 08.11.2019 (а.с.12).

02.04.2021 позивач направив на адресу відповідача претензію №58 від 02.04.2021, в якій вимагав від відповідача повернути помилково перераховані кошти у розмірі 50000,00грн, згідно платіжного доручення КІФ00000102 від 15.04.2019 року з призначенням платежу: "оплата робот демонтажа метеорологічних щогл та обладнання згідно договору n.03/19 від 20.03.2019" у зв`язку з тим, що такий договір між ТОВ "Кліар Енерджі" та ТОВ "Айпі 2010" не укладався (а.с.14).

На підтвердження вказаного боргу, позивач долучив в якості доказу акт звірки розрахунків за період 2019 року за Договором поставки та монтажу метеорологічної щогли, з якого вбачається, що заборгованість ТОВ "Айпі 2010" на користь ТОВ "Кліар Енерджі" станом на 31.12.2019 становить 50 000,00грн (а.с.13).

Оскільки, відповідач на вимогу позивача грошових коштів у сумі 50000,00 грн не повернув та безпідставно їх утримує, позивач, посилаючись на приписи статті 1212 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача на його користь безпідставно отримані кошти у розмірі 50000,00 грн.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Відсутністю правової підстави вважають такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин та їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.12.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Кліар Енерджі" перерахувало на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Айпі 2010" грошові кошти у розмірі 50000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №6766 від 17.12.2019 із призначенням платежу: "оплата за демонтаж метеощогли зг.рахунку 154 від 08.11.2019".

В матеріалах справи наявний рахунок на оплату №154 від 08.11.2019 за демонтаж метеощогли, виписаний на підставі договору №03/19 від 20.03.2019 року на суму 180000,00 грн.

Отже, кошти в сумі 50000,00грн були сплачені ТОВ "Кліар Енерджі" на підставі рахунку №154 від 08.11.2019, що свідчить про договірний характер відносин сторін, тому в даному випадку не можна стверджувати про безпідставність набуття цих коштів ТОВ "Айпі 2010", оскільки такі були перераховані за наявності правової підстави.

Судом критично оцінюється додана до позовної заяви претензія за вих.№58 від 02.04.2021 з вимогою повернути помилково перераховані кошти, оскільки у ній мова йде про платіжне дорученні №КІФ 00000102 від 15.04.2019, тобто відмінне від того, що долучено до матеріалів справи, та на якому ґрунтуються позовні вимоги ТОВ "Кліар Енерджі".

Матеріали справи не містять доказів того, що підстава набуття згодом відпала (в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі шляхом розірвання договору).

Аналогічна правова позиція щодо неможливості застосування до правовідносин, що мають договірний характер, положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України відображена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17 та від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17. Суд також враховує правові висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, що містили у постановах від 19.02.2020 у справі №915/411/19, від 21.02.2020 у справі №910/660/19, від 17.03.2020 у справі № 922/2413/19.

Судом також не приймається як належний доказ помилкового перерахування коштів у сумі 50000,00грн Акт звірки розрахунків за період 2019 року (а.с.13) з огляду на наступне.

Акт звірки розрахунків станом на 31.12.2019 містить відмітку про те, що звірка проводилась представниками ТОВ "Айпі 2010" та ТОВ "Кліар Енерджі" за договором поставки та монтажу метеорологічної щогли за період 2019 року. Проте, потрібно вказати, що акт звірки не є первинним бухгалтерським документом, що відображає господарську операцію, а лише складається на підставі таких документів. Мета складання акта звірки, на відмінну від первинного бухгалтерського документа (який має на меті відображення господарської операції) полягає у визначенні стану розрахунків між сторонами, виявленні боргу або його відсутності на підставі первинних документів.

В даному випадку суд враховує також позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 20.04.21 в справі № 910/14518/19, де зазначено, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання осіб.

Подібні висновки сформульовані у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, від 08.05.2018 у справі № 910/16725/17, від 17.10.2018 у справі № 905/3063/17 та від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17.

Враховуючи вищевказану правову позицію Верховного Суду, суд зазначає, що наявний у справі акт звірки розрахунків складений за весь період 2019 року за договором поставки та монтажу метеорологічної щогли та не підтверджує заявлену до стягнення суму 50000,00грн як безпідставно отриманих коштів.

Інших доказів безпідставності перерахування грошових коштів на суму 50000,00грн позивачем суду не надано та матеріали справи не містять.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, враховуючи, що спірні грошові кошти на загальну суму 50000,00грн були перераховані позивачем не безпідставно, а на підставі рахунку, суд приходить до висновку, що в позові про повернення 50000,00грн як помилково перерахованих грошових коштів на підставі ст. 1212 ЦК України, слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат

Судовий збір в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 06.08.21

Суддя Прядко О.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам - рек.