ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2021м. ДніпроСправа № 904/5531/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПК-АГРО", с. Вишневе, Магдалинівський район, Дніпропетровська область

до Фермерського господарства "СІЛЬГОСПНОВАЦІЯ ПЛЮС", с. Широке, Криворізький район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 582 352,99 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВПК-АГРО" звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Фермерського господарства "СІЛЬГОСПНОВАЦІЯ ПЛЮС" та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 582 352,99 грн, з яких: 450 000,00 грн - основний борг, 91 816,01 грн інфляційні втрати, 40 536,98 грн - 3% річних.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2021 відповідач отримав 18.06.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 858, але відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору позики № 11/04 від 11.04.2016. Позивачем надано відповідачу грошові кошти (позику) у розмірі 450 000,00 грн, яку останній не повернув.

Позивачем за неналежне виконання відповідачем договору нараховано 3% річних у розмірі 40 536,98 грн та інфляційні втрати у розмірі 91 816,01 грн

Позивач ґрунтує свої вимоги на статях 530, 610, 625, 1049, 1050 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

11.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВПК-АГРО" (позичкодавець) та Фермерським господарством "СІЛЬГОСПНОВАЦІЯ ПЛЮС" (позичальник) було укладено договір позички № 11/04 (арк.с.12).

Відповідно до пункту 1.1 позикодавець в порядку та на умовах, визначених договором та чинним в Україні законодавством, надає позичальнику суму коштів в гривні, в розмірі, визначеному даним договором, у користування, а позичальник зобов`язується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошей у визначений цим договором термін.

Згідно пункту 1.2 договору, позичка, визначена у цьому договорі, надається позичальникові на безпроцентній (безоплатній) основі.

Відповідно до пункту 2.1 договору, позичкою за цим договором є сума коштів у розмірі 450 000,00 грн.

Пунктом 2.2 договору, позичкодавець зобов`язаний надати позичку позичальникові до 12.04.2016 (включно).

Позичка надається у безготівковому порядку (пункт 2.3 договору).

Відповідно до пункту 3.1 договору, позичка повертається у безготівковому порядку.

Пунктом 3.2 договору, в редакції додаткової угоди від 07.04.2017 (арк.с.14), визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позичену суму не пізніше 31.05.2018.

Позичальник має право у будь-який час повністю або частково достроково повернути позичку позичкодавцеві у безготівковому порядку (пункт 3.3 договору).

Згідно пункту 6.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

На виконання договору, позивачем надано відповідачу у безготівковому порядку грошові кошти у розмірі 450 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №347 від 11.04.2016.

На час прийняття рішення, доказів повернення позики у повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.

Відтак, неповернута відповідачем сума позики становить 450 000,00 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно частини 1 статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини позики.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 3 статті 1049 Цивільного кодексу України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Умовами договору передбачено строк повернення позики. Відповідно до пункту 3.2 договору, строк повернення позики 31.05.2018.

Відтак, строк повернення грошових коштів є таким, що настав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на час розгляду справи доказів повернення позики у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Перевіривши розрахунок наданий позивачем, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором позики у розмірі 450 000,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до частини 1 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 40 536,98 грн за період з 31.05.2018 по 31.05.2021.

Суд перевіривши розрахунок 3% річних, зазначає, що він є невірним. Позивачем неправильно обрано період нарахування, а саме позивачем нараховано 3% річних з 31.05.2018, тоді як строк виконання зобов`язання по поверненню грошових коштів є таким, що настав 31.05.2018, відповідно прострочення починається з 01.06.2018.

Здійснивши перерахунок, судом встановлено, що сума 3% річних, яка підлягає задоволенню становить 40 500,00 грн за період з 01.06.2018 по 31.05.2021.

Також, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 91 816,01 грн за період червень 2018 квітень 2021.

Суд перевіривши розрахунок інфляційних втрат, зазначає що він є правильним, тому вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судові витрати позивача у розмірі 8 734,73 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "Сільгоспновація Плюс" (53070, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Широке, вул. Центральна, буд. 20; ідентифікаційний код 33143226) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПК-Агро" (51107, Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Вишневе, вул. Гагаріна, 4/1; ідентифікаційний код 34229691) основний борг у розмірі 450 000,00 грн, 3% річних у розмірі 40 500,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 91 816,01 грн та судовий збір у розмірі 8 734,73 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Суддя Я.С. Золотарьова