РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.07.2021Справа № 910/7676/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" (50051, м. Кривий Ріг, проспект Металургів, буд. 1)

до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 4)

про стягнення 383 542,44 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Дороніна О.М.

від відповідача: Міненко В.М.

У судовому засіданні 28.07.2021, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення 383 542,44 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок прострочення відповідачем виконання грошових зобов`язань, у позивача виникло право нарахувати 3% річних у розмірі 124 616,22 грн та інфляційних втрат у розмірі 258 926,22 грн, які просить стягнути в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/7676/21 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.06.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 суд виправив описку допущену в ухвалі Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 у справі № 910/7676/21, зокрема, в описовій частині вищевказаної ухвали замість "(01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 4) про стягнення страхового відшкодування у розмірі 33 077,16 грн." читати вірно "про стягнення 383 542,44 грн.".

07.06.2021 на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" були отримані грошові кошти саме на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №904/6892/17, яка набрала законної сили, та наказу, виданого на її виконання. Відтак, посилання позивача на те, що грошові кошти були безпідставно збережені відповідачем не відповідають дійсності.

09.06.2021 до загального відділу діловодства суду надійшов аналогічний відзив Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

14.06.2021 до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що у позовній заяві відсутні посилання на ст. 1212 ЦК України, позов обґрунтовано простроченням грошового зобов`язання з привернення стягнутих коштів, а тому Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" в порядку ст. 625 ЦК України має право на стягнення 3% річних та інфляційних втрат за весь період прострочення.

У судовому засіданні 16.06.2021 суд на місці ухвалив відкласти підготовче засідання на 30.06.2021.

У судовому засіданні 30.06.2021 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 28.07.2021.

У судовому засіданні 28.07.2021 суд заслухав представника позивача, який підтримав позовні вимоги та надав пояснення по суті спору. Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

У червні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" на свою користь 109 228 155,83 грн. основного боргу за період: лютий - вересень та листопад - грудень 2015р.; 21 591 324,76 грн. пені за період: з 21.01.2016р. по 20.07.2016р.; З 894 707,35 грн. З % річних за період: з 21.01.2016р. по 05.05.2017р.; 13 589 082, 39 грн. інфляційних втрат за період: лютий 2016р. - травень 2017.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 в частині стягнення з відповідача основної суми боргу в сумі 109 228 155,83 грн., пені - 17 586 200,58 грн., 3% річних - 1 379 878,18 грн., інфляційних втрат - 4 521 167,38 грн., нарахованих за період з 21.01.2016 по 21.06.2016 провадження у справі припинено; в частині стягнення пені в сумі 4 005 124,18 грн., 3% річних в сумі 2 514 829,17 грн. та інфляційний втрат в сумі 9 067 915,01 грн., нарахованих за період з 2 2.06.2016 по 31.05.2017 - відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 у справі № 904/6892/17 скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено.

27 серпня 2018 року Господарським судом Дніпропетровської області видано наказ про примусове виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі №904/6892/17.

05 жовтня 2018 року приватним виконавцем Сивокозовим Олександром Миколайовичем було відкрито виконавче провадження №57370017 та в подальшому стягнено з ПАТ «Криворіжгаз» заборгованість згідно наказу господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 року у загальному розмірі 4 718 175,74 грн.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 21.11.2018 була частково задоволено касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз", скасована постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018, а справа № 904/6892/17 передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2019 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишено без задоволення; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 у справі № 904/6892/17 змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Резолютивну частину рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.07.2019 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017р. у справі № 904/6892/17 скасовано в частині стягнення пені в сумі 4 005 124,18 грн., 3% річних - 2 514 829,17 грн. та інфляційних втрат - 9 067 915,01 грн. за період з 22.06.2016 по 31.05.2017. Справу № 904/6892/17 направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач просив задовольнити первісні позовні вимоги про стягнення пені в сумі 4 005 124,18 грн., 3% річних в сумі 2 514 829,17 грн. та інфляційних втрат в сумі 9 067 915,01 грн. за період прострочення договірного зобов`язання з 22.06.2016р. по 31.05.2017р.; задовольнити збільшені позовні вимоги про стягнення 3 % річних в сумі 5 575 124,78 грн. за період прострочення договірного грошового зобов`язання з 30.07.2017р. (включно) по 31.03.2019р. (включно); задовольнити збільшені позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 19 829 473,79 грн. за період простроченні договірного грошового зобов`язання з 30.07.2017р. (включно) по 31.03.2019р. (включно); вирішити питання про розподіл судових витрат з урахуванням вимог ст. 12ftsJTTK України шляхом: стягнення усіх судових витрат, понесених НАК "Нафтогаз України" у справі № 904/6892/17 під час її розгляду судами першої-касаційної інстанцій з AT "Криворіжгаз" на користь позивача пропорційно до задоволених судом первісної частини позовних вимог; стягнення з AT "Криворіжгаз" на користь НАК "Нафтогаз України" усіх судових витрат, понесених НАК "Нафтогаз України" при поданні цього клопотання про збільшення позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2020 у справі №904/6892/17 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Судові витрати, понесені Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" покладені на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України". В задоволенні заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" про поворот виконання рішення - відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.07.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - задоволено частково; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2020р. у справі № 904/6892/17 в частині відмови у стягненні пені - скасовано. Прийнято в цій частині нове рішення, яким стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 4 005 124,18 грн. пені, 60 678,44 грн. судового збору. В решті - рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2020р. у справі №904/6892/17 - залишено без, змін. Стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 115 904,49 грн. судових витрат за подання апеляційної скарги та 45 688,04 грн. за подання касаційної скарги.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.11.2020р. у справі № 904/6892/17 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" задоволено частково. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.07.2020р. у справі № 904/6892/17 скасовано. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2020р. у справі №904/6892/17 залишено в силі. Стягнуто з Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" 120 153,72 грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді касаційної інстанції.

19.06.2020 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" звернулось до місцевого господарського суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/6892/17 від 08.04.2020р. в частині розгляду заяви AT "Криворіжгаз" про поворот виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018р., в якій просило в поворот виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №904/6892/17 стягнути з Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" грошові кошти в розмірі 1 682 756,90 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2020 прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в частині розгляду заяви AT "Криворіжгаз" про поворот виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2021 року по справі №904/6892/17 в частині задоволення заяви AT «Криворіжгаз» про поворот виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 задоволено, стягнуто з НАК «Нафтогаз України» 1 682 756,90 грн.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2021 у справі № 904/6892/17 залишено без змін.

30 квітня 2021 року згідно платіжного доручення № відповідачем було перераховано на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 1 682 756,90 грн з призначенням платежу: «Повернення коштів згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2021 у справі № 904/6892/17 по договору від 04.01.2013 №13-156-ВТВ».

За доводами позивача, обов`язок щодо повернення вищевказаної суми грошових коштів виник у відповідача після скасування Верховним судом рішення про стягнення з АТ "Криворіжгаз" заборгованості, тобто, з 21.11.2018. Відтак, позивач вважає, що за період з 21.11.2018 по 29.04.2021 існують підстави для нарахування відповідачу в порядку ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційних втрат у загальному розмірі 383 542,44 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У частині другій статті 4 Господарського процесуального кодексу України зазначається, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Тобто правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати чи буде воно відновлене у заявлений спосіб.

Позов може бути задоволений лише у випадку встановлення факту порушення, не визнання або оспорення відповідачем (відповідачами) прав, свобод чи інтересів позивача. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих в період з 21.11.2018 по 30.04.2021 на грошові кошти, які були отримані відповідачем на підставі рішення суду, що набрало законної сили, але в подальшому було скасоване.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Отже, з наведених норм права вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Аналогічна правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постанові від 19.06.2019 у справі №703/2718/16-ц.

Стаття 625 Цивільного кодексу України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 Цивільного кодексу України. Відтак, приписи розділу І книги 5 Цивільного кодексу України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 Цивільного кодексу України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 Цивільного кодексу України).

Таким чином, у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такої ж правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц.

Згідно із частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Судом встановлено, що на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі №904/6892/17, якою було скасовано рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017, задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" 109 228 155,83 грн основного боргу, 21 591 324, 76 грн пені, 3 894 707,35 грн. 3 % річних та 13 589 082, 39 грн. інфляційних втрат, було видано відповідний наказ від 27.08.2018.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 08.10.2018 по 02.11.2018 приватним виконавцем Сивокозовим О.М. здійснено списання грошових коштів з рахунків Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" у розмірі 4 718 175,74 грн та 03.12.2018 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження щодо примусового наказу №904/6892/17 від 27.08.2018.

Разом з тим, судом встановлено, що постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 21.11.2018 була скасована постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018, а справа № 904/6892/17 передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду справи №904/6892/17 постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.07.2019 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 у справі № 904/6892/17 скасовано в частині стягнення пені в сумі 4 005 124,18 грн., 3% річних - 2 514 829,17 грн. та інфляційних втрат - 9 067 915,01 грн. за період з 22.06.2016 по 31.05.2017. Справу №904/6892/17 направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2020 у справі №904/6892/17, яке було залишено в силі постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.11.2020, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2021 року по справі №904/6892/17, залишеним без змін Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2021, задоволено заяву AT «Криворіжгаз» про поворот виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 та стягнуто з НАК «Нафтогаз України» 1 682 756,90 грн.

Отже, у даному випадку законодавчо закріпленим спеціальним способом захисту інтересів AT «Криворіжгаз», з якого було стягнуто грошові кошти за судовим рішенням, скасованим у подальшому, є поворот виконання судового рішення.

Поворот виконання рішення - це процесуальна гарантів захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Рішенням Конституційного Суду України від 02.11.2011 № 13-рп/2011 у справі № 1-25/2011 зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав, у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Поворот виконання судового рішення в господарському судочинстві врегульований статтею 333 ГПК України.

Відповідно до частини другої статті 333 ГПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він:

- закриває провадження у справі;

- залишає позов без розгляду;

- відмовляє в позові повністю;

- задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

У даному випадку позивач скористався своїм правом на поворот виконання рішення та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2021, яким було задоволено заяву про поворот виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018, набрало законної сили з моменту винесення постанови Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2021.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що право позивача на повернення йому грошових коштів у розмірі 1 682 756,90 грн виникло з моменту набрання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2021 законної сили, а саме з 26.04.2021 року.

Суд зазначає, що до ухвалення постанови Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2021, яким було залишено без змін рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2021, стягнуті з позивача грошові кошти у розмірі 1 682 756,90 грн перебували тривалий час у спірній площині, враховуючи неодноразовий розгляд спору щодо вказаного майна.

Судом встановлено та позивачем не заперечується, що 30.04.2021 року згідно платіжного доручення № відповідачем було перераховано на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 1 682 756,90 грн з призначенням платежу: «Повернення коштів згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2021 у справі № 904/6892/17 по договору від 04.01.2013 №13-156-ВТВ».

Таким чином, за відсутності у матеріалах справи наказу про поворот виконання рішення, який би пред`являвся позивачем до примусового виконання, суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2021 було виконано відповідачем в добровільному порядку протягом чотирьох днів з моменту набрання ним законної сили.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз".

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.08.2021

Суддя Л. Г. Пукшин