ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2021 справа № 914/920/21

За позовом: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м. Львів,

до відповідача: Приватного підприємства «ТОР», м. Новояворівськ,

про: стягнення 183621,28 грн.

Головуюча суддя І. Б. Козак

при секретарі О.О.Шевчук

Представники:

від позивача: У.І.Вук представник,

від відповідача: М.Хома адвокат.

Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного підприємства «ТОР» про стягнення 183621,28 грн.

Ухвалою суду від 16.04.2021 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 18.05.2021. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду. Ухвалою від 06.07.2021 закрито підготовче провадження, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 03.08.2021. У судовому засіданні оголошувалася перерва до 05.08.2021.

Правова позиція позивача.

У судове засідання 05.08.2021 представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №09420J4HF9DP016 поставки природного газу від 01.01.2016 в частині повної оплати отриманого природного газу за період з січня 2020 по січень 2021 в розмірі 159371,43 грн. Крім того, позивачем нараховано відповідачу 1476,95 грн 3% річних, 6016,96 грн пені, 5369,49 грн інфляційних втрат.

Додатково подав пояснення (вх.№18274/21 від 05.08.2021), в яких заперечив проти доводів відповідача, зазначивши, що оплата за газ може не здійснюватися лише у випадку розірвання договору. У цій справі сторони спору не розірвали договір на постачання природного газу № 09420J4HF9DP016, а тому позовні вимоги є обгрунтованими повністю.

Попередній розрахунок судових витрат:

- 2141,17 грн сплаченого судового збору.

Правова позиція відповідача.

Відповідач у судове засідання 05.08.2021 з`явився, проти позовних вимог заперечив у відзиві на позов від 07.06.2021. Зазначив, що в серпні 2020 ТОВ «Енерджі Трейд УА» припинено постачання природного газу відповідно до договору поставки №П-08-/2016 від 22.03.2016. Проте АТ «ОГРС «Львівгаз» продовжував нараховувати плату за розподіл газу всупереч тому, що споживач (відповідач) не здійснював споживання газу, оскільки така послуга була відключена. Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні позову частково. Подав клопотання (вх.№18254/21 від 05.08.2021) про долучення доказів, а саме: копію акту №1244 від 30.09.2020 про припинення газопостачання та пломбування запірних пристроїв, акти №1188, 1189, 1190, 1191, 1192, 1193, 1194 (всі датовані 17.07.2020). Також просив визнати поважними причини пропуску строку на подання таких доказів та долучення цих документів до матеріалів справи.

Представник позивача не заперечив проти поновлення відповідачу строку на подання згаданих вище доказів і долучення їх до матеріалів справи.

Враховуючи наведене, керуючись ст.119 ГПК України, суд ухвалив визнати поважними причини пропуску строку на подання доказів, прийняти їх та долучити до матеріалів справи.

Крім того, представник відповідача не заперечив проти часткового нарахування заборгованості за серпень-вересень 2020. Підтвердив, що договір №09420J4HF9DP016 поставки природного газу від 01.01.2016 між сторонами не розірвано, а лише опломбовано труби.

Представником відповідача подавалося клопотання (вх.№13386/21 від 08.06.2021) про витребування доказів, в якому ПП «ТОР» просило суд витребувати у позивача Акт опломбування труби розподілу природного газу, Акт механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи.

Щодо клопотання відповідача про витребування доказів, то суд відмовляє у його задоволенні з таких міркувань. Відповідно до вимог ст.81 ГПК України у клопотання про витребування доказу заявник повинен обгрунтувати:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причин неможливості самостійного отримання такого доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Заявником не обгрунтовано, який саме акт необхідно витребувати (дата документа, інші реквізити), не подано доказів самостійного звернення підприємства до позивача з метою отримання необхідних документів. У судовому засіданні 06.08.2021 відповідач самостійно подав необхідні докази (акти).

Обставини справи.

Між позивачем та відповідачем 01 січня 2016 року було укладено договір на постачання природного газу № 09420J4HF9DP016 шляхом підписання заяви- приєднання.

Відповідно до п.1.1 Договору Постачальник зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені Договором.

За період січень 2020 січень 2021 позивач надав, а відповідач прийняв послуги з розподілу природного газу на загальну суму 274047,78 грн, з яких відповідач частково оплатив 114676,35 грн. Неоплаченою залишається сума 159371,43 грн.

Представником відповідача подано копії: акту №1244 від 30.09.2020 про припинення газопостачання та пломбування запірних пристроїв, акти №1188, 1189, 1190, 1191, 1192, 1193, 1194 (всі датовані 17.07.2020) про припинення газопостачання та пломбування запірних пристроїв, що позивачем не заперечується.

Суд встановив факт дії договору на постачання природного газу № 09420J4HF9DP016, укладеного між сторонами спору, що позивачем та відповідачем підтверджено у судовому засіданні 05.08.2021.

Листом від 04.08.2021 №01082021 відповідач повідомив Пустомитівське відділення АТ «Львівгаз» про відмову від розподілу природного газу № 09420J4HF9DP016.

Станом на дату прийняття рішення відповідачем заборгованість не сплачена.

ОЦІНКА СУДУ.

Положеннями статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою №2080 від 07.10.2019 внесено зміни до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 та Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015, відповідно до яких з 01.01.2020 запроваджено новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній газовий рік.

Так, відповідно до положень пунктів 1, 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ в редакції постанови №2080 від 07.10.2019 розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи із річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача відповідно до цього Кодексу, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом (об`єктами) споживача за попередній газовий рік, величину планованої місячної плати за послуги розподілу із зазначенням її складових (визначається Оператором ГРМ відповідно до абзацу першого цього пункту). Така інформація може бути надана споживачеві шляхом розміщення її в особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими), платіжних документах тощо.

Споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність, величина перевищення має бути сплачена споживачем за двократною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

Фактичний обсяг використання потужності визначається виходячи із фактичного обсягу споживання природного газу наростаючим підсумком протягом відповідного календарного року.

У випадку якщо річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, нарахування Оператором ГРМ вартості перевищення замовленої потужності не здійснюється.

На період до кінця 2019 року Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Формуючи висновок про застосування норми права у спірних правовідносинах Верховний Суд у справі №922/1703/20 зазначає, що відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 4 глави 3 цього розділу договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи.

Пунктом 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ передбачено, що для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Отже з моменту укладення між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, за наявності фізичного підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі, Оператором ГРМ здійснюється надання споживачу послуг з розподілу природного газу.

Газорозподільна система функціонує за принципом постійної та безперебійної наявності в системі газопостачання природного газу, який переміщується під тиском.

Фактичний розподіл природного газу для потреб споживача здійснюється Оператором ГРМ у загальному потоці природного газу від точок його надходження в ГРМ до пунктів призначення споживача (пункт 2 глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ).

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою №2080 від 07.10.2019 внесено зміни до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 та Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015, відповідно до яких з 01.01.2020 запроваджено новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній газовий рік.

Згідно з абзацом шостим пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, в редакції постанови №2080 від 07.10.2019, газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року;

Відповідно до положень глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, в редакції постанови №2080 від 07.10.2019, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.

Отже, починаючи з 01.01.2020 розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу здійснюються не на підставі визначених обсягів розподіленого (спожитого) природного газу за відповідний розрахунковий місяць, а виходячи з величини річної замовленої потужності об?'єкта споживача, яка визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.

Щодо стягнення суми основного боргу в розмірі 159371,43грн неоплаченої послуги з розподілу природного газу за період з січня 2020 по січень 2021, то суд враховує факт часткової оплати відповідачем отриманих послуг від позивача.

Аргументи відповідача оцінюються судом критично з таких міркувань:

1- У матеріалах справи відсутній договір між ПП «ТОР» та ТОВ «Енерджі Трейд УА» щодо постачання природного газу відповідно до договору поставки №П-08-/2016 від 22.03.2016.

2- Відповідачем не подано доказів припинення постачання природного газу відповідно до договору поставки №П-08-/2016 від 22.03.2016 в серпні 2020 ТОВ «Енерджі Трейд УА».

3- Суд звертає увагу відповідача на визнання факту існування договірних відносин між сторонами спору та часткове визнання позовних вимог за період серпень-вересень 2020.

4- Відповідно до п.9 глави 6 розділу IV Кодексу газорозподільних систем, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобовязання оплатити вартість послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення обєкта споживача. У цих випадках Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРМ згідно з вимогами розділу VII цього кодексу.

5- В листі НКРЕКП від 12.07.2021 вказано на таке. Регулятор звертає увагу, що припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу, у тому числі шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи, не впливає на здійснення оператором ГРМ нарахувань за послуги розподілу природного газу, крім випадку розірвання договору природного газу.

Щодо посилання відповідача на постанову Верховного суду від 18.02.2021 у справі №922/1703/20, то суд звертає увагу підприємства на те, що неприпустимим є фрагментарне цитування частин Постанови ВСУ від 18.02.2021 у справі №922/1703/20 на користь своїх заперечень, адже висновок суду касаційної інстанції у справі сформований таким чином: «... Враховуючи, що у справі встановлено наявність у відповідача обсягів споживання природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, фізичне підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі у спірному періоді, наявність укладеного між сторонами договору розподілу природного газу, який не припинено, а також враховуючи те, що споживачем ні заява про остаточне припинення користування природним газом, ні уточнені заявки на величину річної замовленої потужності не подавалась, правильними є висновки суду апеляційної інстанції про існування у відповідача обов`язку оплати вартості послуг з розподілу природного газу в порядку передбаченому главою 6 розділу VI Кодексу ГРМ, в редакції постанови №2080 від 07.10.2019…».

Не вдаючись до детального опису обставин справи №922/1703/20, варто зазначити, що у згаданій вище Постанові касаційна інстанція зробила висновок про підставність нарахування плати за споживання природного газу за газовий рік, наявність укладеного між сторонами договору розподілу природного газу, який не припинено, а також те, що споживачем заява про остаточне припинення користування природним газом не подавалася.

Враховуючи наведене, сума основного боргу розмірі 159371,43грн неоплаченої послуги з розподілу природного газу за період з січня 2020 по січень 2021 є правомірною та підлягає задоволенню повністю, оскільки договір на постачання природного газу № 09420J4HF9DP016 є чинним, а факт опломбування запірних пристроїв відповідача не впливає на правомірність нарахування позивачем заборгованості на спірний період. До того ж, відповідачем частково визнається нарахована заборгованість за серпень-вересень 2020.

Щодо стягнення 1476,95 грн 3% річних та 5369,49 грн інфляційних втрат на підставі ст.625 ЦК України, то суд, здійснивши перевірку правильності нарахування цих сум в межах спірного періоду, встановив правомірність їх стягнення в повному обсязі.

Сума пені в розмірі 6016,96 грн, нарахована на підставі п.8.2 договору за прострочення оплати за договором, є правомірною та правильною.

Враховуючи наведене, заявлені позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Представник позивача до початку судових дебатів зробив заяву про намір подати заяву про стягнення витрат на правову допомогу з відповідача.

Представником відповідача до початку судових дебатів усно повідомлено про намір подавати заяву про стягнення витрат на правову допомогу.

Щодо стягнення судових витрат, то сплачений судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «ТОР» (адреса: 81053, Львівська обл, Яворівський р-н, м.Новояворівськ, вул.С.Бандери, буд.1, ) на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз (адреса: 79039, м. Львів, вул. Золота, 42, ) 159371,43 грн заборгованості, 1476,95 грн 3% річних, 6016,96 грн пені, 5369,49 грн інфляційних втрат, 2141,17 грн судового збору .

3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 10.08.2021.

Суддя І.Б. Козак