ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"02" серпня 2021 р. Cправа №902/762/21

Господарський суд Вінницької області у складі судді Нешик О.С., розглянувши

заяву Державного підприємства "Старокостянтинівське лісове господарство", м.Старокостянтинів Хмельницької області

до фізичної особи-підприємця Новіцького Владислава Анатолійовича, смт Літин Вінницької області

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 4000,58 грн заборгованості за Договором №192/08/19 від 28.08.2019,

ВСТАНОВИВ :

27.07.2021 на адресу Господарського суду Вінницької області надійшла заява Державного підприємства "Старокостянтинівське лісове господарство" №668 від 21.07.2021 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця Новіцького Владислава Анатолійовича 4000,58 грн заборгованості.

Заяву обґрунтовано неналежним виконанням зі сторони боржника умов Договору купівлі-продажу №192/08/19 від 28.08.2019 в частині оплати отриманого товару.

Розглянувши матеріали заяви, суд враховує наступне.

За приписами ст.147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно з п.16 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Норми ч.ч. 1, 2 ст.154 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п.4 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у ч. 1 ст. 175 цього Кодексу.

Пунктом 6 ч.1 ст.175 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Поряд з тим, суд звертає увагу, що у згаданій заяві заявником вказано на статус Новіцького Владислава Анатолійовича як фізичної особи - підприємця та його код ЄДРПОУ - .

Проте, за наслідками дослідження відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за вказаним ідентифікаційним номером судом виявлено, що станом на момент надходження до суду вказаної заяви у реєстрі міститься запис №2013393 про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем Новіцького Владислава Анатолійовича (дата запису: 09.06.2020 року).

У поданій заяві Державне підприємство "Старокостянтинівське лісове господарство" посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, зазначає, що до юрисдикції господарських судів за п.1 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України віднесено спори, стороною в яких є фізична особа, котра на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

У той же час, суд зауважує, що у даному випадку заявник звернувся з заявою, яка розглядається в наказному проваджені, а не в порядку позовного провадження.

За приписами ч.2 ст.12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.

Як вказувалося вище, у п.16 ч.1 ст.20 та у ч.3 ст.147 Господарського процесуального кодексу України визначено суб`єктний склад учасників наказного провадження та унормовано, що боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Ці приписи законодавства є спеціальними, які підлягають безумовному врахуванню як учасниками справи, так і судом, для цілей визначення порядку правового регулювання при здійсненні стягнення на підставі судового наказу.

Отже, звертаючись із заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження, визначаючи в якості боржника саме фізичну особу, яка втратила статус фізичної особи-підприємця, заявником не прийнято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно щодо суб`єктів господарювання, а припинення статусу підприємця унеможливлює застосування до розглядуваних правовідносин процедури наказного провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п.4 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч.2 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч.2 ст.151 ГПК України).

Керуючись п.4 ч.1 ст.152; ст.ст. 147, 148, 150, 152-155, 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у видачі судового наказу за поданою Державним підприємством "Старокостянтинівське лісове господарство" заявою №668 від 21.07.2021 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з громадянина Новіцького Владислава Анатолійовича 4000,58 грн заборгованості.

2. Згідно з приписами ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

3. Ухвала суду від 02.08.2021 у справі №902/762/21 набрала законної сили та підписана суддею 02.08.2021.

4. Дана ухвала суду від 02.08.2021 у справі №902/762/21 підлягає оскарженню в строки і порядку, визначеним ст.256 ГПК України, з урахуванням особливостей Розділу XI ГПК України.

5. Ухвалу надіслати учасникам процесу, у тому числі заявнику - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - заявнику (вул. Кріпосний вал, 25, м.Старокостянтинів, Хмельницька обл., 31100) - з повідомленням;

3 - відповідачу (АДРЕСА_1)