ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2021м. ДніпроСправа № 904/2001/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Колісника І.І.

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень", м. Київ

до ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Марганець, Дніпропетровська область

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 98 948,03 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Банк інвестицій та заощаджень" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 98948,03 грн, з яких: 95 926,99 грн - основний борг, 1 419,19 грн - пеня, 1 247,05 грн - інфляційні втрати, 354,80 грн - 3% річних.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань поручителя за договором поруки № 13531/19-ГВ-П від 15.07.2019, що є забезпеченням виконання Публічним акціонерним товариством "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" зобов`язань за договором про надання банківської гарантії № 13531/19-ГВ від 15.07.2019, укладеним останнім із позивачем.

Позивач зазначає, що видана ним банківська гарантія № 13531/19-ГВ від 26.07.2019 забезпечувала, у свою чергу, виконання Публічним акціонерним товариством "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" зобов`язань за договором поставки № 161 від 15.03.2018, а також додаткової угоди № 2 від 04.05.20218, додаткової угоди № 5 від 29.11.2018 та Специфікації № 13 від 10.07.2019 до договору поставки № 161 від 15.03.2018 на поставку "Колісна пара в зборі 4КР-600, Колесо зубчасте z4 m10 на суму 93824,99 грн (сума гарантії), укладеного останнім із Акціонерним товариством "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Правовою підставою позову позивач зазначає, серед іншого, статтю 569 та частину другу статті 554 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 25.03.2021 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Також зазначеною ухвалою суду залучено до участі у справі Акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" та Публічне акціонерне товариство "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача й відповідача відповідно.

Відповідач відзиву на позов не надав. Треті особи своїм правом надати письмові пояснення по суті спору не скористалися.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради №904/2001/21 від 05.03.2021 місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території Центрально-Міського району міста Кривого Рогу не зареєстровано (а.с. 59)

У зв`язку з відсутністю інформації про зареєстроване місце проживання відповідача останній повідомлявся судом про відкриття судового провадження відповідно до вимог частини десятої статті 176 Господарського процесуального кодексу України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Також ухвала суду від 25.03.2021 надсилалася відповідачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення за адресою, зазначеною в позові, однак ухвала повернулася до суду з відміткою відповідальної особи поштового зв`язку адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 70).

Статтею 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до пункту п`ятого частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи та за вказаних обставин відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що відповідно до статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони, справа підлягає розгляду за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Акціонерним товариством "Банк інвестицій та заощаджень" (далі позивач, гарант) та Акціонерним товариством "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" (далі третя особа-2, принципал) укладений договір про надання банківської гарантії № 13531/19-ГВ від 15.07.2019 (далі договір гарантії) (а.с. 7 - 9).

Відповідно до пункту 1.1 договору гарант надає за заявою принципала банківську гарантію (далі гарантія) забезпечення виконання договору поставки № 161 від 15.03.2018 з додатковою угодою № 2 від 04.05.2018 до договору поставки № 161 від 15.03.2018, додатковою угодою № 5 від 29.11.2018 до договору поставки № 161 від 15.03.2018, Специфікацією № 13 від 10.07.2019 до договору № 161 від 15.03.2018, що укладений між Акціонерним товариством "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі третя особа-1, бенефіціар) та принципалом, який став переможцем торгів на поставку «колісна пара в зборі 4КР-600, колесо зубчасте z40 m10.

Гарантія видається гарантом у вигляді банківської гарантії № 13531/19-ГВ забезпечення виконання договору на суму 93 824,99 грн, яка є невід`ємною частиною договору, права та обов`язки за якою не можуть бути передані іншій особі.

Строк дії гарантії: до 31.12.2019 включно (пункт 1.2 договору).

Гарантія № 13531/19-ГВ була видана позивачем третій особі-2 (принципалу) 26.07.2019.

Згідно з пунктом 3.4 з підписанням договору гарантії третя-особа-2 (принципал) зобов`язується протягом 2 (двох) банківських днів з моменту сплати гарантом грошових коштів по гарантії на вимогу бенефіціара (або на виконання рішення суду) та отримання від гаранта відповідної вимоги, відшкодувати гаранту в повному обсязі всі витрати (включаючи, але не обмежуючись наступними):

суми, фактично сплачені гарантом бенефіціару в порядку та у випадках, передбачених гарантією;

збитки, включаючи реальні збитки, упущену вигоду та збитки від інфляційних процесів;

судові витрати, понесені гарантом за гарантією.

Виконання зобов`язань принципала за гарантією було забезпечено порукою відповідача у справі ОСОБА_1 .

Так, між Акціонерним товариством "Банк інвестицій та заощаджень" та ОСОБА_1 (далі - відповідач, поручитель) укладено договір поруки № 13531/19-ГВ-П від 15.07.2019 (далі - договір поруки) (а.с. 14 - 16).

Відповідно до пункту 1.1 договору поруки поручитель поручається перед гарантом за належне виконання Акціонерним товариством "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" взятих на себе зобов`язань, що витікають із договору про надання банківської гарантії №13531/19-ГВ від 15.07.2019, укладеного між гарантом та принципалом, а саме: протягом 2 (двох) банківських днів з моменту сплати гарантом грошових коштів за банківською гарантією № 13531/19-ГВ на вимогу бенефіціара (або на виконання рішення суду) та отримання від гаранта відповідної вимоги, відшкодувати гаранту в повному обсязі всі витрати (включаючи, але не обмежуючись наступними):

а) суми, фактично сплачені кредитором/гарантом бенефіціару в порядку та у випадках, передбачених гарантією, в межах загальної суми відповідальності гаранта за гарантією, що становить 93 824,99 грн;

б) збитки, включаючи реальні збитки, упущену вигоду та збитки від інфляційних процесів;

в) судові витрати, понесені кредитором/гарантом за гарантією (далі - зобов`язання).

Згідно з пунктом 1.2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором/гарантом у повному обсязі. Боржник/принципал і поручитель відповідають перед кредитором/гарантом як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора/гаранта вимагати виконання зобов`язань, указаних у пункті 1.1 цього договору, повністю (чи у будь - якій його частині) як від боржника/принципала та поручителя разом так і від кожного окремо.

За приписами пункту 1.3 договору поруки відповідальність поручителя виникає як у випадку виконання боржником/принципалом будь-якої частини зобов`язань, так і при невиконанні боржником/принципалом зобов`язань у цілому.

Пунктом 2.1 договору поруки сторони погодили, що кредитор/гарант набуває право вимагати від поручителя виконання зобов`язання, що випливає з договору гарантії, за умови, якщо в установлений договором гарантії строк виконання боржником/принципалом зобов`язання не будуть виконані, а також за умови обов`язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов`язання боржника/принципала.

Поручитель зобов`язаний виконати взяті на себе зобов`язання за цим договором не пізніше 3-х банківських днів з моменту отримання повідомлення від кредитора/гаранта про невиконання боржником/принципалом зобов`язань і необхідності їх виконання поручителем (пункт 2.2 договору).

Повідомлення, що направляється кредитором/гарантом поручителю, повинно бути здійснено у письмовій формі і буде вважатися поданим належним чином, якщо воно надіслано рекомендованим чи цінним листом (за адресою, що вказана у договорі) чи надано особисто поручителю (пункт 2.4 договору).

Пунктом 3.1 договору поруки сторони встановили, що у випадку невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором поручитель сплачує кредитору/гаранту пеню від загальної суми заборгованості боржника/принципала за договором гарантії у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення з дня виникнення зобов`язання поручителя погасити заборгованість боржника/принципала.

Договір поруки набуває чинності з моменту його підписання сторонами, але в будь-якому випадку не раніше дати набуття чинності банківською гарантією (пункт 5.4 договору).

Дія договору поруки закінчується належним виконанням боржником/принципалом взятих на себе зобов`язань за договором гарантії чи виконанням поручителем своїх зобов`язань згідно з умовами цього договору (пункт 5.5 договору).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у справі № 910/11366/20 за позовом Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" до Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" про стягнення 93 824,99 грн за гарантією № 13531/19-ГВ від 26.05.2019 позов задоволено; стягнуто з Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" на користь Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованість у сумі 93 824,99 грн та судовий збір у сумі 2102,00 грн. Усього 95 926,99 грн (а.с. 11-12).

На виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/5013/20 Акціонерним товариством "Банк інвестицій та заощаджень" сплачено на користь Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" 95 926,99 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1690466 від 17.11.2020 (а.с. 13).

Відповідно до умов договору поруки позивач направив 08.12.2020 на адресу відповідача цінним листом з описом вимогу № 05-1/04/10038 від 07.12.2020 про відшкодування фактично сплаченої гарантійної суми 95926,99 грн за банківською гарантією № 13531/19-ГВ від 15.07.2019 на виконання договору про надання банківської гарантії (а.с. 28-29).

За інформацією з офіційного сайту АТ Укрпошта зазначену вимогу відповідач отримав 04.01.2021 (а.с. 39-40), однак свої зобов`язання за договором поруки не виконав, гарантійну суму позивачу не відшкодував, що і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у справі є обставини, пов`язані з виконанням/невиконанням відповідачем зобов`язань за договором поруки.

Відповідно до частин першої, другої статті 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Статтею 560 Цивільного кодексу України встановлено, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно зі статтею 569 цього Кодексу гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Гарант не має права на зворотну вимогу (регрес) до боржника у разі, якщо сума, сплачена гарантом кредиторові, не відповідає умовам гарантії, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до частин першої, другої статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (частини перша, друга статті 543 Цивільного кодексу України).

За частинами першою, четвертою статті 559 Цивільного кодексу України (в редакції на час спірних правовідносин) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України передбачено, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 Цивільного кодексу України).

Дійсність банківської гарантії, виконання позивачем своїх зобов`язань гаранта за договором № 13531/19-ГВ від 15.07.2019 підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у справі № 910/11366/20, яке набрало законної сили та платіжним дорученням позивача № 1690466 від 17.11.2020.

Відтак, звернення позивача в порядку регресу до відповідача-поручителя з вимогою про відшкодування сплаченої гарантійної суми 95 926,99 грн відповідає статтям 553, 554, 569 Цивільного кодексу України.

Докази щодо припинення поруки відповідача з підстав, передбачених статтею 559 цього Кодексу, відсутні.

Відповідно до пункту 2.2 договору поруки відшкодування відповідачем гарантійної суми мало бути здійснено ним не пізніше 07.01.2021. Строк виконання грошових зобов`язань настав, докази сплати грошових коштів відсутні.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 95926,99 грн підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Заявлена позивачем до стягнення пеня у сумі 1 419,19 грн розрахована ним за період з 08.01.2021 по 21.02.2021 із заборгованості у сумі 95 926,99 грн.

За результатом здійсненого судом перерахунку арифметичних порушень не встановлено.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Окремо щодо порядку розрахунку інфляційних втрат суд зазначає таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Заявлені позивачем до стягнення 3% річних у сумі 354,80 грн розраховані ним за період з 08.01.2021 по 21.02.2021 із заборгованості у сумі 95 926,99 грн.

За результатом здійсненого судом перерахунку арифметичних порушень не встановлено.

Заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати у сумі 1 247,05 грн розраховані ним за січень 2021 року із заборгованості у сумі 95 926,99 грн з урахуванням сукупного індексу інфляції 101,3%.

За результатом перевірки розрахунку арифметичних помилок не встановлено.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню повністю у загальній сумі 98948,03 грн, з яких: 95 926,99 грн основний борг, 1 419,19 грн пеня, 354,80 грн 3% річних, 1247,05 грн інфляційні втрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 2 270,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" до ОСОБА_1 , третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" про стягнення 98948,03 грн - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" (ідентифікаційний код 33695095, місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 83-Д) основний борг у сумі 95 926,99 грн, пеню у сумі 1 419,19 грн, 3% річних у сумі 354,80 грн, інфляційні втрати у сумі 1 247,05 грн, судовий збір у сумі 2 270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу XI Перехідні положення цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29.07.2021.

Суддя І.І. Колісник