ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року Справа № 915/633/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом: Управління комунального майна Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 20; ідентифікаційний код 22440076)

до відповідача: Підприємства «Універсал-Юг» товариства з обмеженою відповідальністю (54008, м. Миколаїв, вул. Чигрина, буд. 242-В; ідентифікаційний код 13850935)

про: стягнення 34891,40 грн,

Суть спору:

14.05.2021 Управління комунального майна Миколаївської міської ради звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 662/10/01/08/21 від 12.05.2021 (з додатками) про стягнення з Підприємства «Універсал-Юг» товариства з обмеженою відповідальністю коштів у сумі 34891,40 грн, із яких заборгованість з орендної плати 33667,79 грн, пеня 1223,61 грн, а також сплаченого судового збору за подачу позову у сумі 2270,00 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: Договору оренди від 19.02.2013, з Договорами про внесення змін та актом приймання-передавання нежитлового приміщення до нього; листування учасників справи; застосування норм статей 327, 525, 526, 599, 610, 612, 625, 629, 637 Цивільного кодексу України, статей 193, 202, 343 Господарського кодексу України; та мотивовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором.

Ухвалою суду від 07.06.2021, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, останню було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/633/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Копія вказаної ухвали була направлена учасникам справи, на їх адреси місцезнаходження, визначені у відповідності до приписів ч. 2 ст. 27 ГПК України.

Так, позивач отримав копію ухвали у Відділі документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області 08.06.2021, що підтверджується відповідною відміткою на повідомленні про вручення.

Відповідач отримав копію ухвали 10.06.2021, що підтверджується відповідною відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 410.

25.06.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 24.06.2021 (вх. № 9715/21), в якому заявник просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та покласти на позивача судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу, які за попереднім (орієнтовним) розрахунком відповідача склали 6 000,00 грн).

Заперечення відповідача, викладені у відзиві, ґрунтуються на підставі приписів ст. 613 ЦК України, та мотивові тим, що у спірних правовідносинах мало місце прострочення кредитора з 08.12.2020, у зв`язку з чим позивачем було помилково нараховано відповідачу 13 236,45 грн орендної плати та пені 571,99 грн, замість 530,66 грн.

06.07.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив б/н від 06.07.2021 (вх. № 10314/21), у якій позивач заперечує проти аргументів відповідача, викладених у відзиві та відхиляє їх.

Станом на час розгляду справи інших заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, від учасників справи до суду не надходило.

За правилами ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розглянув дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ст. 252 ГПК України).

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2013 року між Управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради (правонаступником якого є Управління комунального майна Миколаївської міської ради), як орендодавцем, та Підприємством «Універсал-Юг» товариство з обмеженою відповідальністю, як орендарем, був укладений Договір № 7381 оренди нерухомого або індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності (далі Договір оренди), відповідно до предмета якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно (надалі майно) нежитлові приміщення загальною площею 84,4 кв.м., що розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Пушкінська, 66-а/4 та знаходяться на балансі ТОВ «Николаевдомсервис». Майно передається в оренду з метою облаштування та обслуговування медичного центру (п. 1.1 в редакції Договору про внесення змін від 26.10.2016).

За умовами наведеного Договору оренди:

- орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передавання майна (п. 2.1);

- передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно (п. 2.2);

- у разі розірвання договору, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря, останній повинен повернути орендодавцеві орендоване приміщення в п`ятнадцятиденний термін з дня отримання заяви орендодавця за актом приймання-передавання приміщення (п. 2.4);

- у разі припинення або розірвання цього Договору майно повертається орендарем орендодавцю вартістю та у стані, не гіршому ніж отримувалось (п. 2.6);

- майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання (п. 2.7);

- обов`язок по складанню акта приймання-передавання покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні Договору (п. 2.8);

- якщо орендар не виконує обов`язки щодо повернення майна, тоді орендар сплачує штраф у розмірі 20% від розміру місячної орендної плати за кожний день затримання повернення майна (п. 2.9);

- орендна плата визначається на підставі Положення про оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, затвердженого рішенням міської ради від 20.10.2011 № 10/15 (із змінами та доповненнями), і становить без ПДВ за січень 2019 року 3616,36 грн (п. 3.1, в редакції Договору про внесення змін від 31.01.2020);

- орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.3);

- орендна плата перераховується орендодавцеві щомісячно не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним (п. 3.4);

- орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, підлягає індексації і стягується орендодавцем відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи дату та час зарахування відповідної суми на розрахунковий рахунок орендодавця (п. 3.6);

- у разі припинення (розірвання) Договору оренди орендар сплачує орендну плату за користування майном за час прострочення до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість з орендної плати в повному обсязі та відшкодувати збитки відповідно до чинного законодавства (п. 3.9);

- орендар зобов`язується, зокрема: своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату (п. 5.2); у разі припинення або розірвання Договору негайно повернути орендодавцеві або підприємству, указаному орендодавцем, орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванні нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або частко орендованого майна з вини орендаря (п. 5.12);

- орендодавець зобов`язується, зокрема: передати орендарю в оренду майно згідно з цим Договором за актом приймання-передавання майна, який підписується одночасно з цим Договором (п. 7.1);

- за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з умовами Договору (п. 9.4);

- договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання Сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України (п. 10.4);

- договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); - банкрутства орендаря; загибелі об`єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем; у разі невиконання або неналежного виконання умов Договору оренди (п. 10.5).

При укладанні Договору сторони погодили, що відповідно до п. 10.1 цей Договір укладено стоком на 2 року 11 місяців, що діє з 19.02.2013 по 19.01.2016 включно.

У подальшому сторонами укладалися Договори про внесення змін до Договору оренди від 04.01.2016, від 12.01.2016, від 26.10.2016, від 13.01.2017, від 13.01.2017, від 31.10.2017, від 23.04.2018, від 31.01.2020, якими, зокрема погоджувалось продовження строку дії Договору оренди. Відповідно до Договору про внесення змін до Договору оренди від 31.01.2020 сторони погодили, що Договір вважається продовженим строком на 2 року 11 місяців до 30.11.2021 включно.

Вищенаведений Договір оренди та Договори про внесення змін до нього скріплені підписами та печатками обох сторін.

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача, як орендодавця, щодо стягнення з відповідача, як орендаря, заборгованості з орендної плати, а також пені внаслідок порушення відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належать обставини порушення споживачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором оренди, в частині своєчасності здійснення розрахунків.

Позивач на підтвердження власної правової позиції надав суду такі докази:

- Договір оренди від 19.02.2013, з Договорами про внесення змін та актом приймання-передавання нежитлового приміщення до нього;

- листи Управління комунального майна Миколаївської міської ради: № 1423/10/01/08/20 від 06.08.2020, № 1573/10/01/08/20 від 08.09.2020, № 2016/10/01/08/20 від 12.11.2020, № 41/10/01/08/21 від 13.01.2021;

- листи Підприємства ТОВ «Універсал-Юг»: № 03/64 від 08.12.2020, № 03/67 від 16.12.2020, № 03/26 від 15.02.2021, № 03/29 від 19.02.2021;

- Договір про припинення договору оренди від 01.03.2021 з Актом приймання-передавання нежитлового приміщення від 01.03.2021;

- наказ Управління комунального майна Миколаївської міської ради № 194/10.01-03 від 11.12.2020.

Відповідач на підтвердження власної правової позиції надав суду такі докази:

- листи Підприємства ТОВ «Універсал-Юг»: № 03/64 від 08.12.2020, № 03/67 від 16.12.2020, № 03/26 від 15.02.2021, № 03/29 від 19.02.2021.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 ГПК України, проаналізувавши обставини справи відносно норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов таких висновків.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями чинного законодавства про оренду комунального майна.

Так, за приписами ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань, якщо їх нарахування передбачено законодавством; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов`язань; забезпечення виконання зобов`язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об`єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов`язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

За згодою сторін у договорі оренди можуть бути передбачені й інші умови.

Відповідно до змісту ч.ч. 1 та 6 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з приписами ч.ч. 1 та 4 ст. 284 Господарського кодексу України істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу. Строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

За змістом ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата є фіксованим платежем, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендар має право вимагати зменшення розміру орендної плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, змінилися передбачені договором умови господарювання або істотно погіршився стан об`єкта оренди. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до приписів ст. 291 Господарського кодексу України одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання-орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Матеріали справи свідчать про таке.

На виконання умов вищенаведеного Договору оренди між Управлінням комунального майна Миколаївської міської ради, як орендодавцем, та Підприємством «Універсал-Юг» товариство з обмеженою відповідальністю, як орендарем, 19.02.2013 було оформлено, підписано та скріплено печатками обох сторін Акт приймання-передавання нежитлового приміщення, з якого вбачається, що орендодавець здав, а орендар прийняв нежитлове приміщення, розташоване на території ТОВ «Ніколаевдомсервіс», р-н міста: Заводський за адресою вул. Пушкінська, 66, площею 84,4 кв.м.

Як стверджує позивач, відповідач з 01.03.2020 не виконував належним чином свого обов`язку щодо своєчасної оплати орендних платежів, унаслідок чого утворилась заборгованість із орендної плати.

З метою досудового врегулювання спору Управління комунального майна листами № 1423/10/01/08/20 від 06.08.2020, № 1573/10/01/08/20 від 08.09.2020, № 2016/10/01/08/20 від 12.11.2020 попереджало Підприємство ТОВ «Універсал-Юг» про необхідність погасити борг з орендної плати, а також пропонувало відповідачу достроково розірвати Договір та повернути відповідні приміщення у належному стані.

У грудні 2020 року відповідачем було направлено позивачу лист № 03/64 від 08.12.2020 з проханням щодо розірвання Договору оренди.

З метою розірвання Договору оренди позивачем було оформлено наказ Управління комунального майна Миколаївської міської ради № 194/10.01-03 від 11.12.2020 «Про оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва», відповідно до якого вирішено розірвати договір оренди нежитлових приміщень загальною площею 84,4 кв.м. по вул. Пушкінській, 66а/4, укладений з Підприємством ТОВ «Універсал-Юг».

Крім того, відповідачем було направлено позивачу лист № 03/67 від 16.12.2020 з проханням надати дозвіл на вилучення у власність підприємству шляхом викупу приміщення, яке знаходиться у користуванні згідно Договору оренди. У випадку незгоди щодо викупу приміщення відповідач просив розірвати вказаний договір оренди за згодою сторін.

У відповідь на вказане звернення позивач скерував відповідачу лист № 41/10/01/08/21 від 13.01.2021 «Про розгляд звернення», у якому повідомив про те, що приватизувати запитувані нежитлові приміщення немає можливості.

У лютому 2021 року відповідач також звертався до позивача з листами № 03/26 від 15.02.2021 та № 03/29 від 19.02.2021 щодо розірвання Договору оренди за згодою сторін.

За наслідками відповідного листування учасників справи, 01.03.2021 між Управлінням комунального майна Миколаївської міської ради, як орендодавцем, та Підприємством «Універсал-Юг» товариство з обмеженою відповідальністю, як орендарем, був укладений Договір про припинення договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності № 7381 від 19.03.2013.

Відповідно до Акту приймання-передавання нежитлового приміщення від 01.03.2021 орендар здав, а орендодавець прийняв нежитлові приміщення, розташовані на території р-н міста: Заводський за адресою вул. Пушкінська, 66, площею 84,4 кв.м.

За даними позивача, не спростованими відповідачем, до теперішнього часу заборгованість за договором оренди не погашена.

З урахуванням наведеного суд зауважує, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту повного та своєчасного виконання зобов`язань із внесення орендної плати за договором оренди закон покладає на орендаря.

Відповідач не спростував грошові вимоги позивача, не надав суду належні докази, які свідчать про відсутність заборгованості перед кредитором за договірними зобов`язаннями.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві щодо існування у спірних правовідносинах прострочення кредитора, відхиляються судом у зв`язку з таким.

Підприємство ТОВ «Універсал-Юг» зазначає, що відповідач бажав розірвати договір оренди та повернути орендоване майно, проте позивач на пропозицію не відреагував, договір не розірвав і майно не прийняв. Розірвання договору та повернення майна оформлено лише 01.03.2021, до цього часу позивач ухилявся від отримання орендованого майна.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на умови п.п. 2.4, 2.6 2.7, 2.8 Договору оренди, з комплексного аналізу яких вбачається погодження сторонами, що у разі розірвання договору орендар повинен повернути орендодавцеві орендоване приміщення у стані, не гіршому ніж отримувалось. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання, обов`язок по складанню якого покладається на орендаря.

Наявне ж у матеріалах справи листування сторін свідчить про те, що починаючи з серпня 2020 року орендодавець та орендар почергово зверталися один до одного з пропозиціями щодо розірвання договору, однак відповідної домовленості за спільною згодою досягли лише 01.03.2021.

Посилання Підприємства ТОВ «Універсал-Юг» на прострочення кредитора, на переконання суду, не доведені відповідачем, оскільки доказів щодо намагання орендаря повернути орендодавцеві відповідне майно (зокрема, оформлення відповідачем та звернення до позивача з актом приймання-передавання, обов`язок по складанню якого покладений на орендаря за умовами договору) суду не надані.

При цьому, за умовами п. 3.9 Договору оренди у разі припинення (розірвання) Договору оренди орендар сплачує орендну плату за користування майном за час прострочення до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно.

Отже, за висновками суду в спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушено умови Договору оренди в частині повноти та своєчасності розрахунків з орендодавцем (позивачем), в зв`язку з чим останній цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Судом перевірено розрахунок заборгованості з орендної плати та встановлено, що Управлінням комунального майна Миколаївської міської ради суму заборгованості в розмірі 33 667,79 грн зазначено правильно.

За такого, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, матеріалами справи підтверджені та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Окрім основного боргу, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 1223,61 грн, нараховану за сукупний період з 01.09.2020 по 01.03.2021 (з урахуванням динаміки формування боргу).

Стосовно заявленої позивачем до стягнення суми пені суд зазначає таке.

За приписами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 1 ст. 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 3.6 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, підлягає індексації і стягується орендодавцем відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи дату та час зарахування відповідної суми на розрахунковий рахунок орендодавця.

Таким чином, на підставі наведених правових норм та положень Договору, позивач цілком правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню.

Судом перевірено наведений позивачем розрахунок та встановлено, що відповідне нарахування проведено правильно, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наданими сторонами доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, відомості про розподіл судових витрат.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку з задоволенням позову, витрати по сплаті судового збору у даній справі підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Підприємства «Універсал-Юг» товариства з обмеженою відповідальністю (54008, м. Миколаїв, вул. Чигрина, буд. 242-В; ідентифікаційний код 13850935) на користь Управління комунального майна Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 20; ідентифікаційний код 22440076) заборгованість з орендної плати в розмірі 33 667,79 грн, пеню в розмірі 1223,61 грн, а також 2270,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Управління комунального майна Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 20; ідентифікаційний код 22440076);

Відповідач: Підприємство «Універсал-Юг» товариство з обмеженою відповідальністю (54008, м. Миколаїв, вул. Чигрина, буд. 242-В; ідентифікаційний код 13850935).

Повне рішення складено та підписано судом 06.08.2021.

Суддя О.Г. Смородінова