ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

"02" серпня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2170/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Рога Н.В., розглянув матеріали позовної заяви вх.№2253/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Конвекс Інтернешнл ГмбХ» (Convex Intermational GmbH) (51149, Німеччина, м. Кельн, вул. Келнер, буд. 265; Адреса для листування: 49001, м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд.6)

До відповідача: Приватного підприємства «Весна» (62500, Одеська обл., Березівський р-н, с. Мар`янавка, вул. Леніна, буд. 3, )

про визнання контракту недійсним в частині

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Конвекс Інтернешнл ГмбХ», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства «Весна» про визнання Контракту №UA-2018-19 від 17.09.2018р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Конвекс Інтернешнл ГмбХ» та Приватним підприємством «Весна», недійсним в частині п.7.1., відповідно до якого Продавець і Покупець вживатимуть всіх заходів для вирішення дружнім чином всіх суперечок і розбіжностей, що можуть виникнути з/або у зв`язку з цим Контрактом (строк надіслання відповіді на претензію 10 календарних днів з моменту отримання). У разі, якщо сторони не в змозі прийти до дружньої згоди, всі суперечки і розбіжності підлягають розгляду в суді м. Кельн, відповідно до чинного законодавства Федеративної Республіки Німеччини.

Відповідно ч.1 ст.27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Водночас, відповідно до п.7.1 Контракту, що оскаржується, сторони дійшли згоди, що суперечки та розбіжності, що виникають з/або у зв`язку з цим Контрактом №UA-2018-19 від 17.09.2018р. підлягають розгляду в суді м. Кельн, відповідно до чинного законодавства Федеративної Республіки Німеччини.

Отже, сторони Контракту дійшли згоди щодо місця вирішення спорів за Контрактом №UA-2018-19 від 17.09.2018р.

Частина 1 ст.6 Цивільного кодексу України передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про міжнародне приватне право" приватноправові відносини - відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи; іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Відповідно до ч.1 ст.75 Закону України "Про міжнародне приватне право" підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

За змістом ст.1 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв`язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном.

У ст.2 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" передбачено, що "арбітраж" - це будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

За змістом ст.8 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, залишити позов без розгляду і направити сторони до арбітражу, якщо не визнає, що ця арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана. У разі подання позову, зазначеного в пункті 1 цієї статті, арбітражний розгляд проте може бути розпочато або продовжено і арбітражне рішення може бути винесено, поки сперечання про підсудність чекають розв`язання в суді.

Так, відповідно до умов Контракту суперечки та розбіжності, що виникають з/або у зв`язку з цим Контрактом №UA-2018-19 від 17.09.2018р. підлягають розгляду в суді м. Кельн, відповідно до чинного законодавства Федеративної Республіки Німеччини, що унеможливлює застосування положень ч.1 ст.27 ГПК України, відповідно до якої позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Щодо посилань позивача на вичерпання можливих способів мирного врегулювання спору, суд зазначає, що до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження звернення позивача до відповідача з пропозиціями щодо врегулювання спору щодо дійсності/недійсності п.7.1. Контракту №UA-2018-19 від 17.09.2018р., що не відповідає положенням п.7.1 Контракту, що оскаржується.

Положеннями п.1 ч.1 ст.175 ГПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

За таких обставин, з урахуванням наявних у справі матеріалів, господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Конвекс Інтернешнл ГмбХ» до Приватного підприємства «Весна» про визнання контракту недійсним в частині, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

На виконання ч.6 ст.175 ГПК України суд зазначає, що відповідно до загальновідомих даних, у місті Кельн Федеративної Республіки Німеччини діє розгалужена система судів. Водночас, враховуючи те, що суд не є фахівцем з чинного законодавства Федеративної Республіки Німеччини, зокрема, щодо юрисдикції відповідних судів, дослідивши офіційний веб-портал судової влади Федеративної Республіки Німеччини (https://www.justiz.nrw/), судом встановлено, що спір у даній справі має розглядатися в Кельнському обласному суді, в якому діє палата по комерційним спорам.

Керуючись п.1 ч.1 ст.175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У відкритті провадження у справі №916/2170/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Конвекс Інтернешнл ГмбХ» до Приватного підприємства «Весна» про визнання контракту недійсним в частині - відмовити.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Конвекс Інтернешнл ГмбХ» матеріали позовної заяви вх.№2253/21 від 26.07.2021р.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя Н.В. Рога