ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/292/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агробізнес 2»

на рішення Господарського суду Одеської області від 12.04.2021, ухвалене суддею Д`яченко Т.Г., м. Одеса, повний текст складено 14.04.2021

у справі № 916/292/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроРось»

до Приватного підприємства «Агробізнес 2»

про стягнення 77377,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АгроРось» (далі ТОВ «АгроРось») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства «Агробізнес 2» (далі ПП «Агробізнес-2»), в якому просило суд стягнути з останнього 77377,53 грн., з яких: 70215,96 грн. основного боргу, 3624,30 грн. пені, 2633,10 грн. інфляційних втрат та 904,17 грн. 3% річних.

Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем договору поставки № 20/78-ОД від 12.05.2020 в частині повної та своєчасної сплати вартості поставленого позивачем товару.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.04.2021 у справі № 916/292/21 позов ТОВ АгроРось задоволено частково, стягнуто з ПП «Агробізнес-2» на його користь 77368,56 грн., з яких: 70215,96 грн. основного боргу, 3615,34 грн. пені, 2633,09 грн. інфляційних втрат та 904,17 грн. 3% річних, а також 2269,74 грн. витрат по сплаті судового збору.

Місцевий господарський суд виходив з доведеності позивачем факту неналежного виконання відповідачем умов договору № 20/78-ОД від 12.05.2020 в частині повної та своєчасної сплати вартості поставленого позивачем товару. При цьому, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та інфляційних втрат зазначив про його помилковість, здійснив власний розрахунок, відповідно до якого розмір пені становить 3615,34 грн., а інфляційних втрат - 2633,09 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ПП «Агробізнес 2» подало на нього апеляційну скаргу, яка мотивована тим, що суд першої інстанції помилково задовольнив позов в частині стягнення 3615,34 грн. пені, 2633,09 грн. інфляційних втрат та 904,17 грн. 3% річних, оскільки така кількість штрафних санкцій не може бути застосована одночасно. Суд не врахував фінансові можливості відповідача, а у минулому розі через неврожай ПП «Агробізнес 2» не мало достатньо коштів, щоб мати змогу розрахуватись з позивачем в повному обсязі.

Разом з апеляційною скаргою ПП «Агробізнес 2» заявило клопотання (вх. № 2023/21 від 12.05.2021) про відстрочення сплати судового збору, яке мотивоване скрутним фінансовим станом підприємства.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2021 для розгляду вказаної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 у задоволенні клопотання ПП Агробізнес 2 про відстрочення сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України, як таку, що не відповідає вимогам п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України (до скарги не додано належних доказів сплати судового збору), встановлено скаржнику 10-ти денний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

07.06.2021 від ПП Агробізнес 2 надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано квитанцію на суму 3405 грн.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 за апеляційною скаргою ПП «Агробізнес-2» на рішенням Господарського суду Одеської області від 12.04.2021 у справі № 916/292/21 відкрито апеляційне провадження, вирішено здійснювати її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено ТОВ АгроРось строк до 21.06.2021 для подання відзиву та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань.

22.06.2021 від ТОВ АгроРось надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про її безпідставність та необґрунтованість.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною першою ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, а також доводи та вимоги апеляційної скарги, Південно-західний апеляційний господарський суд в даному випадку переглядає Господарського суду Одеської області від 12.04.2021 у справі № 916/292/21 лише в частині стягнення з ПП «Агробізнес-2» на користь ТОВ «АгроРось» 3615,34 грн. пені, 2633,09 грн. інфляційних втрат та 904,17 грн. 3% річних.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що факт неналежного виконання умов договору поставки № 20/78-ОД від 12.05.2020 в частині повної та своєчасної сплати вартості поставленого позивачем товару відповідачем не спростовуються.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів зазначає, що нарахування, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «АгроРось» в частині стягнення з ПП «Агробізнес-2» на його користь одночасно пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Перевіривши здійснений судом першої інстанції перерахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, судова колегія погоджується з ним.

Щодо посилання скаржника на те, що суд не врахував фінансові можливості відповідача, а у минулому розі через неврожай ПП «Агробізнес - 2» не мало достатньо коштів, щоб мати змогу розрахуватись з позивачем в повному обсязі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Колегія суддів зазначає, що підписуючи договір, відповідач усвідомлював наслідки його неналежного виконання.

Крім того, згідно з ч. 1, 4 ст. 164 ГПК України заперечення проти позову викладаються відповідачем у відзиві на позов. Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримував потову кореспонденцію суду, отже був належним чином повідомлений про розгляд справи за позовом ТОВ «АгроРось» про стягнення з нього пені, інфляційних втрат та 3% річних за неналежне виконання умов договору поставки.

Разом з тим, під час розгляду справи відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позову заяву та жодного разу не зазначав про скрутний фінансовий стан підприємства.

Під час розгляду справи відповідачем жодного разу не зазначалось про необхідність застосування судом першої інстанції приписів ст. 233 ГК України та не заявлялось відповідного клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Щодо можливості зменшення розміру штрафних санкцій, колегія суддів зазначає, що зменшення (за клопотанням сторони) заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною свої зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з ст. 74 ГПК України, статті 233 ГК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження скрутного фінансового стану та/або збитковості підприємства, або доказів, які свідчать про те, що несплата вартості поставленого позивачем товару зумовлена винятковими обставинами. Викладене свідчить про відсутність правових підстав для можливості застосування приписів ст. 233 ГК України.

Рішення Господарського суду Одеської області від 12.04.2021 у справі № 916/292/21 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283

ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 12.04.2021 у справі № 916/292/21 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агробізнес 2» залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне підприємство «Агробізнес 2».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до ст. 288 ГПК України, у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран

Суддя Л.В. Поліщук