ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2021 Справа № 917/205/20

Господарський суд Полтавської області в складі судді Іванко Л.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Комунального підприємства "Полтава - сервіс" Полтавської міської ради, 36002, м. Полтава, пров. Чайковського, 5, ідент. код 30191518

до відповідача Фізичної особи - підприємця Віхляєва Анатолія Анатолійовича, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1

про стягнення 41040,41 грн.

встановив:

Розглядається позовна заява Комунального підприємства "Полтава - сервіс" Полтавської міської ради про стягнення з Фізичної особи - підприємця Віхляєва Анатолія Анатолійовича 41040,41 грн. орендної плати згідно договорів оренди торгівельного місця №1Р-590/1 від 01.10.2012 р., №1Р-590/1 від 28.09.2016 р., №1Р-591/1 від 28.09.2016 р.

Відповідач в відзиві позов не визнає, вважає безпідставним нарахування компенсацій комунальних послуг та вважає, що сплив строк позовної давності щодо заборгованості за договором №1Р-590/1 від 01.10.2012 р.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

За ч.13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч.2 ст.252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Прийняття судового рішення у справі відкладалося на час продовження строків подання заяв по суті справи під час дії карантину для надання можливості сторонам реалізувати свої процесуальні права.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

03.08.2011 року виконавчим комітетом Полтавської міської ради було прийнято рішення №225 "Про організацію міського комунального ринку "Речовий" на земельній ділянці у кварталі, обмеженому вулицями Фрунзе, Чапаєва, Новий Базар, Шевченка", організовано міський комунальний ринок "Речовий". Відповідно до п.2 вищезазначеного рішення організація та забезпечення створення належних умов для провадження торгівельної діяльності на ринку згідно із Правилами торгівлі на ринку доручено суб`єкту господарювання - комунальному підприємству "Полтава - Сервіс" Полтавської міської ради.

Пунктом 3.3 вказаного рішення міської ради позивача зобов`язано забезпечити укладення договорів оренди торгівельних місць з фізичними особами-підприємцями.

01.10.2012 року між КП "Полтава-Сервіс" Полтавської міської ради та фізичною особою підприємцем Віхляєвим А.А. було укладено договір №1Р-590/1 оренди торговельного місця, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу в тимчасове платне користування для провадження торгівельної діяльності торговельне місце сектору 1 №590 загальною площею 8 кв.м., що розташоване на території комунального ринку "Речовий" за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 34-а, зі строком дії до 27.09.2016 року.

28.09.2016 року сторони уклали договори оренди №1Р-590/1 та №1Р-591/1 відповідно площею 6.25 кв. м. кожне, які розташовані на території комунального ринку "Речовий" за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 34-а.

При цьому сторони погодили наступне:

- орендар набуває право користування об`єктом оренди з дня підписання даного договору (п.1.4. договору);

- орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендодавцю орендну плату відповідно до розділу 4 даного договору (п. 2.3. договору);

- орендна плата за об`єкт оренди становить за місяць оренди 469,50 грн. (в т.ч. з ПДВ) (п.4.1. договору №1Р-590/1 від 01.10.2012 р.) та 366,73 грн. (п.4.1. договорів №1Р-590/1 та №1Р-591/1 від 28.09.2016 р.).

- орендна плата обчислюється на підставі розрахунку згідно з додатком та вноситься до 25 числа місяця, що передує місяцю, за який проводиться оплата. Орендна плата підлягає сплаті незалежно від результатів провадження господарської діяльності відповідача (п. 4.2. договору).

01.03.2018 року сторони уклали додаткову угоду №2, якою орендну плату збільшили до 1203.19 грн. за договором №1Р-590/1 від 28.09.2016 р. та до 557,03 грн. за договором №1Р-591/1 від 28.09.2016 р., а строк дії договору продовжили до 28.02.2019 року включно.

З 16.10.2018 року КП "Полтава-Сервіс" Полтавської міської ради припинило здійснення своєї господарської діяльності на комунальному ринку "Речовий", у зв`язку з чим орендну плату за жовтень 2018 року нараховано в зменшеному розмірі.

На момент подання позову до суду відповідач свої зобов`язання по орендній платі за оренду торговельного місця не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 41040,41 грн., з яких : за договором №1Р-590/1 від 01.10.2012 р. - 16601,82 грн. , зо договором №1Р-590/1 від 28.09.2016 р. - 16070,13 грн., за договором №1Р-591/1 від 28.09.2016 р. - 8368,46 грн.

При винесенні рішення судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарських зобов`язань, зокрема, є господарський договір.

Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, договору; одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається (п.1 та 7 ст. 193 ГК України).

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 283 Господарського кодексу України За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до п. 3 ст. 285 Господарського кодексу України, орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, одностороння відмова від договору оренди в силу п. 1 ст. 291 Господарського кодексу України не допускається. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (п.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов`язання за договорами оренди торгівельних місць , а відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаними договорами орендну плату не сплатив, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 41040,41 грн.

Разом з тим, суд приймає до уваги заяву відповідача щодо спливу строку позовної давності за заборгованістю по орендній платі згідно договору оренди №1Р-590/1 від 01.10.2012 р.

Відповідно до п. 4.2. вказаного договору оренди плата обчислюється на підставі розрахунку згідно з додатком та вноситься до 25 числа місяця, що передує місяцю, за який проводиться оплата.

З урахуванням цього строк позовної давності за договором №1Р-590/1 від 01.10.2012 р. сплив 26.08.2019 року.

Позивач звернувся до господарського суду Полтавської області із завою про видачу судового наказу про стягнення з ФОП Віхляєва А.А. заборгованості за договором оренди торгівельного місця №1Р-590/1 від 01.10.2012 р. тільки 31.10.2019 року, тобто після спливу строку позовної давності.

Таким чином, в частині стягнення 16601,82 грн. заборгованості за договором оренди №1Р-590/1 від 01.10.2012 р. слід відхилити за спливом строку позовної давності.

Договори оренди торговельних місць №1Р-590/1 від 28.09.2016 р. та №1Р-591/1 від 28.09.2016 р. судом недійсними не визнавалися .

Відповідач з заявою про розірвання даних договорів оренди чи припинення їх дії до позивача не звертався.

Заборгованість з орендної плати становить 16070,13 грн. за договором №1Р-590/1 від 28.09.2016 р. та 8368,46 грн. за договором №1Р-591/1 від 28.09.2016 р.

Відповідачем зазначені суми не сплачені.

Суд відхиляє заперечення відповідача щодо безпідставності нарахування компенсації комунальних послуг, оскільки п. 4.4. договорів оренди торгівельних місць №1Р-590/1 від 28.09.2016 р. та №1Р-591/1 від 28.09.2016 р. передбачено, що вартість комунальних послуг (водо -, енергопостачання, тощо) не входять в орендну плату та відшкодовуються орендарем у суму фактичних витрат.

Отже, позивач правомірно здійснив нарахування компенсації комунальних послуг.

Відповідач стверджує, що позивачем у розрахунку заборгованості за договором №1Р-590/1 від 28.09.2016 р. не було враховано здійснені ним оплати 26.06.2018 р. на суму 2000,00 грн. та 19.07.2018 р. на суму 2000,00 грн.

Як вбачається з виписок по рахунку КП "Полтава-Сервіс" 26.06.2018 року та 19.07.2018 року відповідачем було перераховано на рахунки позивача 4000,00 грн. за договором №1Р-590/1 від 28.09.2016 р. без зазначення періоду сплати. Зазначені оплати позивач зарахував в рахунок боргу за договором №1Р-590/1 від 28.09.2016 р. і тому ці суми не можуть бути враховані в розрахунку заборгованості за договором №1Р-590/1 від 28.09.2016 р.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З врахуванням викладеного позовні вимоги про стягнення 24438,59 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі на сплату судового збору.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається, у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 129, 231, 232, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Віхляєва Анатолія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Полтава - сервіс" Полтавської міської ради (36002, м. Полтава, пров. Чайковського, 5, ідент. код 30191518) 24438,59 грн. основного боргу, 1251,93 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Іванко Л.А.