ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2021 справа № 914/1764/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс ПРО», м. Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайторг», м. Львів

про стягнення 10 253, 64 грн

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Чорної І.Б.

Представники сторін: не з`явилися

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс ПРО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайторг» про стягнення 10 253, 64 грн.

Ухвалою суду від 23.06.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та судове засідання призначено на 02.08.2021.

В судове засідання 02.08.2021 представник позивача не з`явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, на адресу суду поштовий конверт, який скеровувався відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, не повертався, відтак суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про дату та час судових засідань.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи те, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, суд вбачає наявність підстав для розгляду справи по суті та прийняття рішення, при цьому, згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс ПРО» (надалі позивач, постачальник) звернулося в Господарський суд Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайторг» (надалі відповідач, покупець) про стягнення 10 253, 64 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 10.08.2018 року між сторонами у справі був укладений договір поставки № СД/42-18 (далі договір), відповідно до умов якою позивач зобов`язується поставити й передавати у власність покупця господарські товари, а відповідач зобов`язувався прийняти товар і оплатити його на умовах договору.

На виконання умов договору, згідно з накладними, копії яких долучені до матеріалів справи, позивач в період з 23.12.2019 до 10.04.2020 здійснив поставку товару відповідачу на суму 10 253, 64 грн.

В порушення умов договору відповідач не оплатив поставлений позивачем товар, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 10 253, 64 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив, доказів сплати заборгованості не подав.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновків про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з таких мотивів.

Згідно з ст. 174 ГК України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частинами першою та другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судом, 10.08.2018 року між сторонами у справі був укладений договір поставки № СД/42-18, відповідно до умов якою позивач зобов`язується поставити й передавати у власність відповідача господарські товари, а відповідач зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах договору.

У розділі 1 договору сторони досягли згоди щодо об`єкта договірного зобов`язання, його найменування (асортименту), ціни, кількості, а також ціни договору та визначили, що:

- найменування, ціна, кількість, асортимент товару, що поставляється позивачем відповідачу за договором, обумовлюються у видаткових накладних, які замінюють собою специфікації і є невід`ємною частиною договору (п.1.2 розділу 1 договору);

- ціна договору визначається на підставі загальної вартості товару, переданого позивачем відповідачу, згідно з видатковими накладними, які є невід`ємною частиною договору (п.1.3 розділу 1 договору).

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно положень ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з умовами п.п. 2.1, 2.3 розділу 2 договору, відповідач зобов`язаний здійснити оплату отриманого за даним договором товару шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок позивача. Відповідач зобов`язаний оплатити позивачу повну ціну кожної поставленої за даним договором окремої партії товару протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з дати отримання товару відповідачем. Під «окремою партією товару» за даним договором сторони розуміють весь обсяг (кількість) товару, переданого позивачем відповідачу по одній окремій видатковій накладній.

Згідно з п. 3.5 розділу 3 договору, датою поставки за даним договором вважається дата отримання товару відповідачем, що підтверджується підписанням уповноваженою особою відповідача видаткової накладної.

На виконання умов договору, згідно з накладними від 23.12.2019 № 1СППФ000096876 на суму 386, 16 грн; від 22.01.2020 № 1СППФ000004610 на суму 306, 12 грн; від 26.02.2020 № 1СППФ000014599 на суму 432, 00 грн; від 05.03.2020 № 1СППФ на суму 3 486, 48 грн; від 20.03.2020 № 1СППФ000022322 на суму 1 262, 40 грн; від 06.04.2020 № 1СППФ000027776 на суму 3 508, 08 грн; від 10.04.2020 № 1СППФ000028852 на суму 872, 40 грн, позивач в період з 23.12.2019 по 10.04.2020 здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 10 253, 64 грн.

В порушення умов договору відповідач не оплатив поставлений позивачем товар, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 10 253, 64 грн.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість в розмірі 10 253, 64 грн.

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 124, 126, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайторг» (79035, м. Львів, вул. Зелена, 115Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сервіс Про (49000, м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, будинок 2, Вежа А4-7, приміщення 10; код ЄДРПОУ 39200703) суму боргу в розмірі 10 253, 64 грн та 2 270, 00 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 09 серпня 2021 року.

Суддя П.Т. Манюк