ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" липня 2021 р. Справа № 924/206/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заярнюк І.В., при секретарі судового засідання Б.С.Виноградов розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БМС-Лайн Сервіс» м. Суми

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція) м. Нетішин, Хмельницька область

про стягнення 256 442,28грн. заборгованості, 5312,43 грн. 3% річних, 29 659,08 грн. інфляційних втрат

Представники сторін:

від позивача Вітязь О.П., згідно ордеру №024697 від 19.04.2021р.

від відповідача не з`явився

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

05.03.21р. у господарський суд області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БМС-Лайн Сервіс» до відповідача Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція) м. Нетішин, Хмельницька область про стягнення 3 72 284,91 грн.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 924/206/21 та визначено до розгляду судді Заярнюк І.В.

Ухвалою суду від 10.03.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк у 10 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду області від 17.03.21 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 19.04.2021.

У засіданні 19.04.2021р. постановлено ухвалу (занесену до протоколу судового засідання) про продовження строку підготовчого провадження у справі на тридцять днів, оголошення перерви на 17.05.2021 р.

У засіданні 17.05.2021р. постановлено ухвалу (занесену до протоколу судового засідання) про поновлення позивачу строк для подання доказів до 17.05.2021 включно, прийняття заяви позивача про зменшення позовних вимог, закриття підготовчого провадження у справі, призначення справи до судового розгляду по суті на 18.06.2021року.

Ухвалою суду від 18.06.2021 відкладено судовий розгляд справи по суті на 27.07.2021 р.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу № 16423/53-124-01-20-12131 від 14.05.2020р. щодо оплати отриманого товару, поставленого позивачем відповідачу в сумі 118 095, 00 грн. з яких 98 412 50 грн. вартість товару та 19 682,50 грн. ПДВ 20%. (видаткова накладна № 255 від 12 червня 2020р. на суму 108 138,42 грн.; видаткова накладна № 314 від 8 липня 2020р. на суму 5 400 грн.; видаткова накладна № 350 від 24 липня 2020р. на суму 4 232, 58 грн.; видаткова накладна № 372від 27 серпня 2020р. на суму 324 грн.) та зобов`язань за договором купівлі-продажу № 16436/53-124-01-20-12140 від 15.05.2020р. щодо оплати отриманого товару, поставленого позивачем відповідачу в сумі 219 218, 40 грн. з яких 182 682, 00 грн. вартість товару та ПДВ 20% 36 5366,40 грн. (видаткова накладна № 252 від 5 червня 2020р. на суму 144 487,44 грн., видаткова накладна № 259 від 15 червня 2020р. на суму 74 730,96 грн.). Позов обґрунтований ст.ст. 612, 625, 629, 691, 692, ЦК України, ст.ст. 193, 229 ГК України, умовами договорів.

У відзиві на позов відповідач наголошує на тому, що ВП ХАЕС своєчасно подано до облікової системи «Фінансові потоки» заявку на використання коштів для оплати товару за вищевказаним договором відповідно до діючого у ДП «НАЕК «Енергоатом» порядку здійснення платежів. Але ВП ХАЕС не був профінансований через низький рівень розрахунків за відпущену на ринок електричну енергію в умовах функціонування нового в Україні ринку електроенергії. Всі надходження грошових коштів, перш за все, використовуються для оплати невідкладних першочергових платежів до бюджету, а також для забезпечення безпеки в роботі АЕС.

Вважає безпідставним нарахування 3% річних та інфляційних втрат, що передбачені статтею 625 ЦК України, проведення Позивачем таких нарахувань на суму податку на додану вартість (далі - ПДВ), що включена до вартості товару за Договором.

Наголошує, що податковим Кодексом України, як спеціальним нормативним актом, що визначає будь-які питання щодо оподаткування, елементи податку, підстави для надання податкових пільг та порядок їх застосування, не передбачено включення до бази оподаткування податком на додану вартість будь-яких заходів юридичної відповідальності за порушення господарських зобов`язань юридичною особою, а навпаки, прямо зазначено про те, що до складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені).

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримала. Також після виходу суду з нарадчої кімнати представник позивача в судове засідання не з`явилась.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується надісланням ухвали суду від 18.06.2021р. на адресу відповідача.

Будь-які не розглянуті судом клопотання, подані учасниками процесу в межах розгляду справи, в матеріалах справи №924/206/21 відсутні.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми ч. ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи та те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представника відповідача.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

15.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БМС-Лайн Сервіс" (продавець за договором, позивач) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція) (покупець, відповідач) укладений договір купівлі-продажу № 16436/53-124-01-20-12140, відповідно до пункту 1.1. якого продавець зобов`язується поставити і передати у власність покупця товар (акумуляторні батареї безперебійного живлення в асортименті), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити даний товар згідно з найменуванням, виробником, в кількості, ціною та по коду УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (додаток 1 до договору), та яка є невід`ємною частиною договору.

Пунктами 3.1., 3.2. договору передбачено, що строк поставки товару становить протягом 30 календарних днів з дати укладення сторонами договору. Поставка товару здійснюється транспортом і за рахунок продавця на умовах DDP згідно з ІНКОТЕРМС 2010 на складі вантажоотримувача: за адресою: (Хмельницьке відділення ВП "Складське господарство"/ м. Нетішин, Хмельницької області, 30100).

Ціна товару по договору становить 182 682 грн., крім того ПДВ 20% 36536,40 грн. Всього ціна договору: 219 218,40 грн. Ціна за одиницю товару кількість та загальна ціна товару по договору визначається специфікацією №1 (п.п. 4.1., 4.2. договору).

Оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам договору, щодо його кількості та якості (пункт 5.1. договору).

Відповідно до пункту 6.1. договору сторони погодили, що приймання товару за якістю та кількістю здійснюється на складі вантажоотримувача відповідно до Інструкції №П-6 (1965р.) та №П-7 (1966р.), затверджених постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР, з наступними змінами і доповненнями та СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація Вхідного контролю продукції АЕС" (energoatom. com.uа).

Згідно з пунктами 6.2., 6.3., та 6.4. договору перехід права власності на товар за договором відбувається з дати поставки товару на склад вантажоотримувача за умови відповідності поставленого товару вимогам договору. Датою поставки товару вважається дата підписання вантажоотримувачем видаткової накладної та/або накладної. З товаром постачальник надає покупцю видаткову накладну (в 3 примірниках), сертифікат якості.

Пунктом 7.1., 7.5. договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення форс - мажорних обставин, зазначених в п. 2 ст. 14-1 ЗУ "Про торгово-промислові палати в Україні", які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін. Доказом виникнення форс-мажорних обставин та строку їх дії є сертифікат торгово-промислової палати України.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його реєстрації ДП „НАЕК „Енергоатом за умови підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності печатки) і діє до повного виконання. (пункт 11.1. договору).

Договір підписаний представниками сторін та скріплений відтисками їх печаток.

Додатком №1 до договору оформлено специфікацію №1, в якій визначено найменування товару, технічні характеристики, кількість та ціну. Загальна вартість товару становить 219 218,40 грн. з ПДВ.

Згідно видаткової накладної №252 від 05.06.2020р. на виконання умов договору, позивачем поставлено відповідачу товар на суму 144 487,44 грн. Згідно видаткової накладної №259 від 15.06.2020р. на виконання умов договору, позивачем поставлено відповідачу товар на суму 74 73096 грн.

Накладна підписана представниками сторін без поправок та зауважень, а також скріплена відтиском печаток.

14.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БМС-Лайн Сервіс" (продавець за договором, позивач) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція) (покупець, відповідач) укладений договір купівлі-продажу № 16423/53-124-01-20-12131, відповідно до пункту 1.1. якого продавець зобов`язується поставити і передати у власність покупця товар (батарейки та акумулятори в асортименті), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити даний товар згідно з найменуванням, виробником, в кількості, ціною та по коду УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (додаток 1 до договору), та яка є невід`ємною частиною договору.

Ціна товару по договору становить 98 412,50 грн., крім того ПДВ 20% 19 682,50 грн. Всього ціна договору: 118 095,00 грн. Ціна за одиницю товару кількість та загальна ціна товару по договору визначається специфікацією №1 (п.п. 4.1., 4.2. договору).

Договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його реєстрації ДП „НАЕК „Енергоатом за умови підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності печатки) і діє до повного виконання. (пункт 11.1. договору).

Інші пункти договору поставки № 16423/53-124-01-20-12131від 14.05.2020р. аналогічні пунктам договору поставки № 16436/53-124-01-20-12140 від 15.05.2020р. Договір підписаний представниками сторін та скріплений відтисками їх печаток.

Додатком №1 до договору оформлено специфікацію №1, в якій визначено найменування товару, технічні характеристики, кількість та ціну. Загальна вартість товару становить 118 095 грн. з ПДВ.

Згідно видаткових накладних №255 від 12 червня 2020р. на суму 108 138,42 грн.; № 314 від 8 липня 2020р. на суму 5 400 грн.; № 350 від 24 липня 2020р. на суму 4 232, 58 грн.; № 372 від 27 серпня 2020р. на суму 324 грн. на виконання умов договору, позивачем поставлено відповідачу товар на суму 118 095 грн. Накладні підписані представниками сторін без поправок та зауважень.

Позивачем також надано у матеріали справи претензію адресовану відповідачу про сплату заборгованості за договорами № 16423/53-124-01-20-12131від 14.05.2020р., № 16436/53-124-01-20-12140 від 15.05.2020р на суму 337 313,40 грн.

Окрім того позивачем додано до позовної заяви копії податкових накладних від 15.06.2020р. , 05.06.2020р., 27.08.2020р., 24.07.2020р.08.07.2020р., 12.06.2020р.

Оскільки, відповідач своїх зобов`язань за договорами №16423/53-124-01-20-12131від 14.05.2020р. , № 16436/53-124-01-20-12140 від 15.05.2020 року, щодо оплати поставленого товару не виконав, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з останнього (з урахуванням заяви про зменшення суми позовних вимог) за товар 115 395 грн. по Договору купівлі-продажу № 16423/53-124-01-20-12131 від 14 травня 2020р. , 3% річних в сумі-1476,15 грн. , інфляційних втрат на суму 5 314,27 гри., всього боргу в сумі - 122 185, 42 грн.; за товар в сумі 141 047,28 грн. по Договору купівлі-продажу № 16436/53-124-01-20-12140 від 15 травня 2020р., 3% річних за сім місяців прострочки в сумі-3 836,28 грн., інфляційних втрат на суму - 24 344,81 грн. всього борту в сумі 169 228,37 грн.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду:

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, 15.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БМС-Лайн Сервіс" (продавець за договором, позивач) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція) (покупець, відповідач) укладений договір купівлі-продажу № 16436/53-124-01-20-12140, відповідно до пункту 1.1. якого продавець зобов`язується поставити і передати у власність покупця товар (акумуляторні батареї безперебійного живлення в асортименті), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити даний товар згідно з найменуванням, виробником, в кількості, ціною та по коду УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (додаток 1 до договору), та яка є невід`ємною частиною договору.

14.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БМС-Лайн Сервіс" (продавець за договором, позивач) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція) (покупець, відповідач) укладений договір купівлі-продажу № 16423/53-124-01-20-12131, відповідно до пункту 1.1. якого продавець зобов`язується поставити і передати у власність покупця товар (батарейки та акумулятори в асортименті), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити даний товар згідно з найменуванням, виробником, в кількості, ціною та по коду УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (додаток 1 до договору), та яка є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На виконання умов договорів та Специфікацій, позивач поставив, а уповноважена особа відповідача прийняла товар на загальну суму 337313,40 грн. (згідно видаткової накладної №252 від 05.06.2020р. на суму 144 487,44 грн., згідно видаткової накладної №259 від 15.06.2020р. на суму 74 73096 грн., згідно видаткових накладних №255 від 12 червня 2020р. на суму 108 138,42 грн.; № 314 від 8 липня 2020р. на суму 5 400 грн.; № 350 від 24 липня 2020р. на суму 4 232, 58 грн.; № 372 від 27 серпня 2020р. на суму 324 грн.).

В свою чергу, відповідно до поданого до матеріалів справи відзиву на позовну заяву, відповідач не оспорює отримання товару за договорами поставки №16423/53-124-01-20-12131від 14.05.2020р., № 16436/53-124-01-20-12140 від 15.05.2020року на загальну суму 337313,40 грн.

У ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

З пункту 5.1. договорів вбачається, що оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам договору, щодо його кількості та якості (пункт 5.1. договору).

Відповідно до пункту 6.1. договорів сторони погодили, що приймання товару за якістю та кількістю здійснюється на складі вантажоотримувача відповідно до Інструкції №П-6 (1965р.) та №П-7 (1966р.), затверджених постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР, з наступними змінами і доповненнями та СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація Вхідного контролю продукції АЕС" (energoatom.com.uа).

Таким чином, враховуючи положення п. 5.1 договору та ст. 253 ЦК України, згідно з якою перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, відповідач зобов`язаний був оплатити товар, отриманий за видатковою накладною №252 від 05.06.2020р. на суму 144 487,44 грн. у строк до 06.07.2020р., згідно видаткової накладної №259 від 15.06.2020р. на суму 74 73096 грн. у строк до 16.07.2020, згідно видаткової накладної №255 від 12 червня 2020р. на суму 108 138,42 грн . у строк до 13.07.2020р.,згідно видаткової накладної № 314 від 8 липня 2020р. на суму 5 400 грн. у строк до 09.08.2020р.; згідно видаткової накладної № 350 від 24 липня 2020р. на суму 4 232, 58 грн . у строк до 25.08.2020р.; згідно видаткової накладної № 372 від 27 серпня 2020р. на суму 324 грн. у строк до 28.09.2020р.

В порушення умов договорів поставки №16423/53-124-01-20-12131від 14.05.2020р. , № 16436/53-124-01-20-12140 від 15.05.2020р відповідач частково оплатив товар на суму 80 871,12 грн., оплати за отриманий товар на суму 256 442,28грн. відповідач не здійснив.

Докази добровільного погашення відповідачем заборгованості у розмірі 256 442,28грн. за спірними договорами поставки в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, з огляду на доведеність порушення відповідачем зобов`язання з повної оплати товару за договорами поставки №16423/53-124-01-20-12131від 14.05.2020р., № 16436/53-124-01-20-12140 від 15.05.2020р., відсутність в матеріалах справи доказів сплати відповідачем 256 442,28грн., суд вважає заявлені позовні вимоги про стягнення 256 442,28грн. основного боргу правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, посилання відповідача на важкий фінансовий стан не є підставою для звільнення від виконання грошових зобов`язань за договором поставки.

З огляду на прострочення відповідачем грошових зобов`язань за договорами №16423/53-124-01-20-12131від 14.05.2020р., № 16436/53-124-01-20-12140 від 15.05.2020р., позивач просить суд стягнути нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 5312,43 грн. 3% річних за період з 01.09.2020 по 31.01.2021. за договором від 14.05.2020р. та з 01.07.2020р. по 31.01.2021р. за договором від 15.05.2020р. та 29 659,08 грн. інфляційних втрат на суму заборгованості 256 442,28грн., а саме: з жовтня 2020 по січень 2021 включно (5314,27грн.) за договором від 14.05.2020р. та з липня 2020р. по січень 2021р. (24 344,81 грн.) за договором від 15.05.2020р. , про стягнення яких звернувся з вказаним позов до суду.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При перерахунку заявлених до стягнення 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період з 01.09.2020 по 31.01.2021. за договором від 14.05.2020р. суд враховує положення п. 5.1 договору та ст. 253 ЦК України, згідно з якою перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, відповідач зобов`язаний був оплатити товар, отриманий за видаткової накладної №255 від 12 червня 2020р. на суму 108 138,42 грн. у строк до 13.07.2020р.,згідно видаткової накладної № 314 від 8 липня 2020р. на суму 5 400 грн. у строк до 09.08.2020р.; згідно видаткової накладної № 350 від 24 липня 2020р. на суму 4 232, 58 грн . у строк до 25.08.2020р.; згідно видаткової накладної № 372 від 27 серпня 2020р. на суму 324 грн. у строк до 28.09.2020р.

Тому позивачем в межах можливих нарахувань нараховано з 01.09.2020р. до 27.09.2020р. - 260,64 грн. 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договором від 14.05.2020р. на суму заборгованості 117771 грн., з 28.09.2020р. до 31.01.2021р. - 1220,49 грн. 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договором від 14.05.2020р. на суму заборгованості 118095 грн. Тому позовні вимоги про стягнення 1476,15грн. 3% річних підлягають задоволенню.

Суд враховує положення п. 5.1 договору та ст. 253 ЦК України, згідно з якою перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, відповідач зобов`язаний був оплатити товар, отриманий за видатковою накладною №252 від 05.06.2020р. на суму 144 487,44 грн. у строк до 06.07.2020р., згідно видаткової накладної №259 від 15.06.2020р. на суму 74 73096 грн. у строк до 16.07.2020р.

Тому позивачем в межах можливих нарахувань нараховано з 01.07.2020р. по 15.07.2020р. 177,65 грн. 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договором від 15.05.2020р. на суму заборгованості 144487,44 грн., з 16.07.2020р. до 31.01.2021р. 3595,27 грн. 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договором від 15.05.2020р. на суму заборгованості 219218,40 грн. Тому позовні вимоги про стягнення 3772,92 грн. 3% річних підлягають задоволенню. В частині стягнення 63,36 грн.3%річних належить відмовити.

З огляду на прострочення відповідачем грошових зобов`язань за договорами №16423/53-124-01-20-12131від 14.05.2020р. , № 16436/53-124-01-20-12140 від 15.05.2020р., позивач просить суд стягнути нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні втрати, а саме: з жовтня 2020 по січень 2021 включно (5314,27грн.) за договором від 14.05.2020р. та з липня 2020р. по січень 2021р. (24 344,81 грн.) за договором від 15.05.2020р.

В частині нарахувань втрат від інфляції судом враховується правовий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19. Зокрема, при розрахунку "інфляційних втрат" у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 27.07.2007 №265, а також визначений порядок нарахування інфляційних втрат у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу (пункти 25 - 29 постанови Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19). Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про те, що у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення (пункт 23 постанови Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19).

Також об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у справі № 905/21/19 наведено формулу, за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн. - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості, від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

У випадку, якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100%.

Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 26.06.2020р. у справі №905/21/19 зазначив, що такий спосіб розрахунку інфляції за статтею 625 ЦК України з точки зору математичного підходу не є єдиним, але вбачається найбільш простим для застосування юристами.

Аналогічного висновку щодо механізму нарахування інфляційних втрат дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.09.2020р. у справі №918/631/19.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду в постанові від 20.11.2020 року у справі №910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Здійснивши перерахунок втрат від інфляції з жовтня 2020 по січень 2021 включно (5314,27грн.) за договором від 14.05.2020р. на суму 118095 грн., суд дійшов висновку про його правомірність, а тому 5314,27 грн. втрат від інфляції підлягає стягненню з відповідача.

Здійснивши перерахунок втрат від інфляції з липня 2020р. по січень 2021р. (24 344,81 грн.) за договором від 15.05.2020р. на суму 219218,40 грн., суд дійшов висновку що позивачем правомірно нараховано 10716,58 грн. інфляційних за період з серпня 2020 до січня 2021р. , а тому у позові в частині стягнення 13 628,23 грн. втрат від інфляції належить відмовити.

Щодо включення у розрахунок інфляційних позивачем липня 2020р. суд враховує, що на виконання рекомендацій Верховного Суду України (лист "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.97 р. № 62-97р) вважається, що сума, внесена за період з 1 до 15 числа відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа, то розрахунок починається з наступного місяця. І за аналогією: якщо погашення заборгованості відбулося з 1 до 15 числа відповідного місяця інфляційна зміна розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця інфляційна зміна розраховується з урахуванням цього місяця. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20 листопада 2020 року по справі № 910/13071/19.

Щодо посилань відповідача на запровадження на території України карантину та наявності форс-мажорних обставин, як на підставу для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань за договором, судом враховується таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" установлено з 12 березня 2020р. на усій території України карантин.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" до переліку форс-мажорних обставин, який міститься в ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", віднесено введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

З аналізу наведеної норми слідує, що на особу, яка порушила зобов`язання, покладається обов`язок доведення того, що відповідне порушення є наслідком дії певної непереборної сили, тобто, що непереборна сила не просто існує, а безпосередньо призводить до порушення стороною свого зобов`язання (необхідність існування причинно-наслідкового зв`язку між виникненням форс-мажорних обставин та неможливістю виконання стороною своїх зобов`язань).

При цьому, сам факт встановлення карантину як форс-мажорної обставини не може бути самостійною підставою для невиконання зобов`язань у встановлений договором строк, оскільки повинен бути доведений причинно-наслідковий зв`язок між карантином та неможливістю виконання договору.

У пункті 7.1 договорів сторони погодили, що вони звільняються від відповідальності за невиконання або невиконання зобов`язань за договором у разі виникнення форс-мажорних обставин, зазначених в п. 2 ст. 14-1 Закону України „Про Торгово-промислові палати в Україні, які не існували під час укладення договору та виникли поза волею сторін.

Частиною першою статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", передбачено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

У пункті 7.5. договорів також передбачено, що доказом виникнення форс-мажорних обставин та строку їх дії є сертифікат Торгово-промислової палати в Україні.

Однак в матеріалах справи відсутній відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України, а також відсутні докази на підтвердження наміру його отримати відповідачем (листи, звернення, тощо).

Тому посилання відповідача на наявність карантину, як на форс-мажорну обставину, не є підставою для невиконання зобов`язань за договором поставки та звільнення відповідальності за невиконання зобов`язань за укладеними договорами. Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26.05.2020р. у справі №918/289/19.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає за належне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 256 442,28грн. заборгованості, 5249,07 грн. 3 % річних, 16030.85 грн. інфляційних втрат, у позові в частині стягнення 13 628,23 грн. втрат від інфляції, 63,36 грн.3%річних належить відмовити.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового бору у справі покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" (Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд.20, код 21313677) на користь товариства з обмеженою відповідальністю БМС-Лайн Сервіс (Сумська область, м. Суми, вул. О. Аніщенка, буд. 11/1, ) 256 442,28грн. (двісті п`ятдесят шість тисяч чотириста сорок дві гривні 28 коп.) заборгованості, 5249,07 грн. (п`ять тисяч двісті сорок дев`ять гривень 07 коп.) 3 % річних, 16030.85 грн. (шістнадцять тисяч тридцять гривень 85 коп.) інфляційних втрат, 4165,83грн. (чотири тисячі сто шістдесят п`ять гривень 83 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

У позові в частині стягнення 13 628,23 грн. втрат від інфляції, 63,36 грн.3% річних відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України. Повний текст рішення складено 09.08.2021р.

Суддя І.В. Заярнюк

Віддрук. 3 прим.: всім рек. з пов. про вруч.

1 - до справи,

2- Товариство з обмеженою відповідальністю «БМС-Лайн Сервіс» (40000, Сумська область, м. Суми, вул. О. Аніщенка, буд. 11/1).

3- Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція) м. Нетішин, Хмельницька область , вул. Енергетиків, 20, 30100.