Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., за участі помічника судді Скрипки О.В., розглянувши матеріали
заяви відповідача Адвокатського об`єднання «Армадум Груп»
про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
про визнання договору недійсним
Представники учасників справи:
від позивача: Баляба О.В.;
від відповідача: Багнюк Б.Ю.;
від відповідача: Зорін О.В.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Агромонтажбуд» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Адвокатського об`єднання «Армадум Груп» про визнання недійсним договору № LS-33/29-05/18 від 29.05.2018 про надання юридичних послуг.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на факт введення відповідача під час укладення між сторонами договору про надання юридичних послуг № LS-33/29-05/18 від 29.05.2018 в оману, внаслідок чого зазначений Договір має бути визнано недійним в судовому порядку згідно ст.ст. 215, 230 ЦК України.
До початку підготовчого засідання 23.02.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву вих. № LD-36/02-21 від 22.02.2021, в якому відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Також у поданому відзиві відповідач просить суд стягнути з позивача судові витрати, які відповідач понесе у зв`язку із розглядом даної справи, докази понесення яких будуть надані після ухвалення рішення, зазначаючи їх орієнтовний розмір в сумі 50 000,00 грн.
Від позивача 01.03.2021 через канцелярію суду надійшла відповідь № 38 від 26.02.2021 на відзив, в якій позивач не погоджується з доводами відповідача та просить суд задовольнити позовні вимоги.
В свою чергу 04.03.2021 відповідачем разом із запереченнями №LD-50/03-21 від 03.03.2021 на відповідь на відзив подано клопотання про забезпечення судових витрат згідно ст. 125 ГПК України.
У підготовчому засіданні 04.03.2021 судом протокольно оголошено перерву на 07.04.2021.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 у задоволенні клопотання відповідача про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу згідно ст. 125 ГПК України відмовлено.
В судовому засіданні 13.05.2021 відповідно до ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення Господарського суду міста Києва, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено у повному обсязі.
Через канцелярію суду від відповідача 20.05.2021 надійшла заява № 18/05-21 від 18.05.2021 про відшкодування судових витрат, в якій відповідач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агромонтажбуд» на користь Адвокатського об`єднання «Армадум Груп» судові витрати у розмірі 51 000 грн.
В свою чергу від позивача 31.05.2021 до суду надійшло клопотання № 125 від 28.05.2021 про зменшення витрат на оплату правової допомоги адвоката, відповідно до якого позивач просить суд зменшити витрати відповідача на професійну правничу допомогу з 51 000,00 грн. до 7000,00 грн., посилаючись на той факт, що розглянута справа не є складною, обсяг виконаних адвокатом робіт є незначним та мінімальним, отже, на переконання позивача, загалом адвокат витратив в судових засіданнях одну годину робочого часу, а на підготовку процесуальних документів - не більше трьох годин, крім того спір не є публічним та є немайновим. Також, позивач зазначає про те, що витрати відповідача на послуги адвоката Золотарьова К.А. неможливо вважати витратами на професійну правничу допомогу, оскільки даний адвокат надавав відповідачу юридичні послуги, які не охоплюються поняттям професійної правничої допомоги, не приймав участі у судових засіданнях, не ознайомлювався з матеріалами справи, клопотання про забезпечення судових витрат судом було відхилено, а форма оплати послуг за видатковими касовими ордерами свідчить, що Золотарьов К.А. не був зареєстрований як самозайнята особа, при цьому з 31.03.2021 вказаний адвокат втратив право на зайняття адвокатською діяльністю внаслідок зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю.
Від відповідача 03.06.2021 до суду надійшли заперечення № LD-170/06-21 від 03.06.2021 на клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги адвокату, в яких відповідач спростовує доводи позивача, викладені у клопотанні про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в тому числі в частині наданих юридичних послуг адвокатом Золотарьовим К.А. Зокрема, відповідач зазначає про участь вказаного адвоката у підготовчому засіданні, здійснення ним аналізу документів, формуванні правової позиції, підготовки та подання відзиву на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив.
В судове засідання з розгляду заяви 08.07.2021 з`явилися уповноважені представники позивача та відповідача.
У судовому засіданні з розгляду заяви відповідача по суті 08.07.2021 представники відповідача підтримали подану заяву про відшкодування судових витрат та просили задовольнити її в повному обсязі.
Представник позивача в судовому засіданні 08.07.2021 проти заяви заперечував частково та просив зменшити суму відшкодування витрат відповідача на професійну правничу допомогу до 7000,00 грн.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши надані сторонами суду докази, які мають значення для розгляду заяви, Господарський суд міста Києва -
Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Стаття 16 ГПК України закріплює за учасниками справи право на користування правничою допомогою.
За приписами ст.ст. 123, 126 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.
Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських об`єднань та бюро, з надання правничої допомоги щодо ведення справи в суді розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст.ст. 129, 130 ГПК України.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).
Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Так, відповідачем у поданому 23.02.2021 відзиві на позовну заяву викладено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат в розмірі 50 000,00 грн. та відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України повідомлено про подальше подання доказів понесених стороною витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
В свою чергу, з аналізу наведеної норми законодавства вбачається, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказами і доводам, що наводяться сторонами у справі, тобто суд не може діяти на корить будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам господарського судочинства.
Таким чином суд може зменшити розмір витрат на правову допомогу, що підлягають розподілу, за клопотанням іншої сторони, яка і зобов`язана довести не співмірність заявлених опонентом витрат.
Зокрема, як свідчать матеріали справи, позивач заперечує щодо розміру заявлених відповідачем до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в частині, посилаючись на те, що заявлений розмір витрат є неспівмірним та непропорційним щодо предмета спору та обсягу виконаних робіт, а також необґрунтованим.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.ст. 16, 126 ГПК України).
Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 1 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року, передбачено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За результатами розгляду заяви відповідача про відшкодування витрат на оплату правничої допомоги в порядку ст. 130 ГПК України судом встановлено, що відповідачем долучено до матеріалів справи докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, а саме: копію договору про надання правової допомоги від 01.02.2021, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Армадум Груп» (клієнт) та адвокатом Золотарьовим К.А. (виконавець); копію додаткової угоди від 31.03.2021, укладеної між Адвокатським об`єднанням «Армадум Груп» (клієнт) та адвокатом Золотарьовим К.А. (виконавець); копію акту № 01 приймання-передачі виконаних робіт (послуг) від 03.03.2021; копію акту № 02 приймання-передачі виконаних робіт (послуг) від 31.03.2021; копію видаткового касового ордеру від 03.03.2021; копію видаткового касового ордеру від 05.03.2021; копію видаткового касового ордеру від 09.03.2021; копію видаткового касового ордеру від 31.03.2021; копію договору про надання правової допомоги від 06.04.2021, укладеного між адвокатом Стось Д.С. та Адвокатським об`єднанням «Армадум Груп» (клієнт); копію акту приймання-передачі виконаних послуг від 13.05.2021; копію видаткового касового ордеру від 13.05.2021; копію видаткового касового ордеру від 14.05.2021; копії свідоцтв на право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я адвокатів Стось Д.С., Багнюк Б.Б., Золотарьова К.А. та відповідних ордерів.
За приписами п. 9 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 вказаного Закону).
В статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» наведені види адвокатської діяльності, а також роз`яснено, що адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
За умовами договору про надання правової допомоги від 01.02.2021, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Армадум Груп» (клієнт) та адвокатом Золотарьовим К.А., за дорученням клієнта виконавець зобов`язався надати клієнту правову допомогу, а клієнт зобов`язався оплатити її.
Згідно із п. 4.1 договору ціна договору складає 50 000,00 грн. без ПДВ, що становить: 25 000,00 грн. без ПДВ за послуги з аналізу документів та позовної заяви, формування правової позиції, підготовки всіх заяв по суті справи (відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив); 25 000,00 грн. без ПДВ за послуги з участі у судових засіданнях та підготовка всіх заяв з процесуальних питань (заяв, клопотань, заперечень).
За умов додаткової угоди до даного договору, укладеної 31.03.2021 між Адвокатським об`єднанням «Армадум Груп» (клієнт) та адвокатом Золотарьовим К.А., сторонами даного договору погоджено достроково припинити дію договору у зв`язку із зупиненням виконавцем адвокатської діяльності. При цьому за змістом додаткової угоди до дати розірвання договору виконавцем було виконано послуги з аналізу документів та позовної заяви, формування правової позиції, підготовки всіх заяв по суті справи (відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив), а клієнтом було в повній мірі оплачено такі послуги у загальній вартості 25 000,00 грн. без ПДВ.
Відповідно до п. 4 додаткової угоди клієнт разом із підписанням даної угоди сплачує виконавцю вартість частини наданих послуг, передбачених п. 2.2.1.2. договору, які були надані до дати дострокового припинення договору у розмірі 9000,00 грн. без ПДВ.
Як встановлено судом, на підтвердження обсягу понесених витрат відповідачем надано копії підписаних обома сторонами договору від 01.02.2021 без зауважень щодо вартості, строків та якості послуг актів, а саме:
Відповідачем на підтвердження оплати наданих послуг адвоката надано видатковий касовий ордер від 03.03.2021 на суму 9000,00 грн., видатковий касовий ордер від 05.03.2021 на суму 9000,00 грн., видатковий касовий ордер від 09.03.2021 на суму 7000,00 грн. та видатковий касовий ордер від 31.03.2021 на суму 9000,00 грн.
На підтвердження повної оплати вартості наданих адвокатом Стось Д.С. послуг відповідачем надано суду видатковий касовий ордер від 13.05.2021 на суму 7 000,00 грн. та видатковий касовий ордер від 14.05.2021 на суму 10 000,00 грн.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "East/WestAllianceLimited" проти України (заява № 19336/04, п. 269) визначено, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Така ж правова позиція випливає з інших рішень Європейського суду з прав людини, зокрема, у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Поряд із цим згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У відповідності до ст. 124, п. п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. ст. 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд наголошує, що відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Окрім цього чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити реальність їх оплати. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів.

Водночас, як зазначено в постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

В свою чергу, як свідчать матеріали справи та зазначалось вище, позивачем в клопотанні про зменшення витрат на оплату правової допомоги викладені заперечення щодо не співмірності розміру заявлених відповідачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в тому числі їх змісту, обсягу та вартості, враховуючи складність справи та необхідний обсяг роботи адвоката.

Отже, виходячи з наданих відповідачем доказів на підтвердження понесених витрат під час розгляду даної справи суд виходить із загальних критеріїв оцінки послуг з надання правничої допомоги з урахуванням обсягу та змісту підготованих адвокатом документів.

За результатами здійсненого судом аналізу наданого відповідачем розрахунку витрат на професійну правничу допомогу судом встановлено, що розрахунок витрат на професійну правничу допомогу виконано з урахуванням часу, витраченого адвокатами, та обсягом послуг. Так, на аналіз документів та позовної заяви адвокатом Золотарьовим К.А. витрачено 3,5 год, на формування правової позиції та стратегії - 1,5 год, на аналіз судової практики, підготовки на подання відзиву на позовну заяву - 7,3 год, на аналіз відповіді на відзив та судової практики, підготовки та подання заперечення на відповідь на відзив - 4,1 год, на підготовку та участь у судовому засіданні 04.03.2021 - 2 год, на підготовку та подання клопотання про забезпечення судових витрат - 1,5 год.

Таким чином, всього адвокатом Золотарьовим К.А. на надання правничої допомоги витрачено 19,9 год., а загальна вартість таких послуг складає 34 000,00 грн.

Згідно розрахунку витрат на професійну правничу допомогу адвоката адвокатом Стось Д.С. витрачено на аналіз документів, наданих відповідачем 4 год, на підготовку та участь у судовому засіданні 07.04.2021 - 2 год, на підготовку та участь у судовому засіданні 13.05.2021 - 2 год, а всього 8 год. Загальна вартість послуг адвоката Стось Д.С. складає 7 000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Золотарьов К.А. здійснював представництво інтересів відповідача у підготовчому засіданні 04.03.2021, при цьому підготовче засідання тривало 18 хвилин. Адвокат Стось Д.С. здійснював представництво відповідача у підготовчому засіданні 07.04.2021 та судовому засіданні 13.05.2021. Тривалість підготовчого та судового засідання - близько 1 год. 01 хв.

Таким чином, як встановлено судом, загальна тривалість підготовчих та судових засідань у справі № 910/20792/20 склала близько 1,5 год.

В той же час згідно розрахунку таких витрат тривалість підготовки та участі у судових засіданнях адвокатів відповідача завищена та розрахована на рівні 6 годин, а розрахунок таких витрат не містить деталізації формулювання щодо підготовки до таких судових засідань та кількості витраченого часу саме на підготовку до судових засідань у справі.

В контексті понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з позиції обґрунтованості, співрозмірності витрат із складністю справи, відповідності критерію реальності таких витрат та обсягом наданих послуг, а також розумності їхнього розміру.

Окремо судом зауважує, що за умови здійснення представництва інтересів відповідача адвокатом Стось Д.С., в тому числі шляхом участі в судових засіданнях 07.04.2021 та 13.05.2021, останній, як вбачається зі змісту протоколів вказаних судових засідань, приймав пасивну участь в судовому процесі та обмежився тільки присутністю в залі судового засідання без виступів та заяв.

З урахуванням викладеного суд зазначає, гонорар успіху в сумі 10 000,00 грн., передбачений п. 5.2 Договору про надання правової допомоги від 06.04.2021, є сумою, що обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, та складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат, які мають оцінюватись з точки зору їх розумності, співмірності з ціною позову, складністю справи та її значенням для сторони, а отже в контексті вищенаведеного та з урахуванням фактичного обсягу наданих адвокатом Стось Д.С. послуг з представництва інтересів відповідача у справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачем відповідної суми.

Також судом враховано значно завищені відповідачем у наведеному в заяві про відшкодування витрат детальному описі наданих послуг обсяги часу, необхідного для аналізу позовної заяви, формування правової позиції, аналізу судової практики, підготовки та подання відзиву, загальна тривалість яких складає 12,3 години, що не відповідає ні змісту поданого позову, ні обґрунтованості та змісту відзиву відповідача.

Додатково суд наголошує, що в даному спорі відповідачем є Адвокатське об`єднання «Армадум Груп», яке відповідно до статті 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), метою якого є здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, отже, з огляду на професійний склад учасників такого об`єднання - адвокатів, необхідність залучення до участі у справі на підставі окремого договору про надання юридичних послуг адвокатів, які здійснюють індивідуальну адвокатську діяльність та не є учасниками об`єднання, з виплатою гонорарів саме у заявленому відповідачем розмірі та подальшим їх відшкодуванням позивачем, судом оцінюється критично.

Беручи до уваги те, що суду необхідно надати оцінку розміру витрат сторони на правничу допомогу з урахуванням всіх аспектів і категорії складності справи, враховуючи предмет спору, приймаючи до уваги відсутність деталізації окремих послуг та зважаючи на обсяг і зміст наданих відповідачем процесуальних документів, а також з урахуванням заперечень позивача щодо розміру заявлених відповідачем до компенсації витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що зменшення розміру витрат Адвокатського об`єднання «Армадум Груп» на професійну правничу допомогу на 43000,00 грн. від попередньо заявленої суми (51000,00 грн.), які є завищеними, відповідатиме критерію пропорційності і розумності.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані представником відповідача докази, зважаючи на заперечення позивача щодо заявлених відповідачем до компенсації витрат на оплату правничої допомоги адвоката, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, ціну позову, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про ухвалення додаткового рішення про компенсацію здійснених судових витрат на правову (правничу) допомогу підлягає частковому задоволенню в сумі 8000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Адвокатського об`єднання «Армадум Груп» про компенсацію витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агромонтажбуд» (вул. Леваневського б. 85а, м. Біла Церква, Білоцерківський район, Київська область, 09108, ) на користь Адвокатського об`єднання «Армадум Груп» (вул. Ушинського б.40, м. Київ, 03151, ) 8000,00 грн. (вісім тисяч грн. 00 коп.) відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

3. В відшкодуванні решти витрат відповідача на професійну правничу допомогу відмовити.

4. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 05 серпня 2021.

Суддя А.М.Селівон