РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.08.2021Справа № 910/9125/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" (36019, м. Полтава, вул. Колективна 10)

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, б-р Лесі Українки 26)

про стягнення 6 453,07 грн.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення 6 453,07 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі договору про надання фінансових послуг факторингу №02-01.2020-СК від 02.01.2020 набув право вимоги до відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа Гарант" на виплату страхового відшкодування у розмірі 6 453,07 грн, яке останній мав сплатити внаслідок настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди, у якій майну власника автотранспортного засобу "KIA", державний номер НОМЕР_1 , було завдано збитки водієм транспортного засобу "Toyota", державний номер НОМЕР_2 , цивільна відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/5934856.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/9125/21 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

05.07.2021 через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що вимоги позивача є незаконними, оскільки відповідачем було сплачено страхове відшкодування на підставі висновку автотоварознавчого дослідження у розмірі 15 586,93 грн.

15.07.2021 до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач не погоджується з доводами відповідача та зазначає, що вимога щодо зменшення суми страхового відшкодування на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, поширюється лише на випадки, коли кошти перераховуються безпосередньо на рахунок потерпілого. У даному випадку кошти перераховувались на рахунок СТО.

Відповідач своїм правом на подання заперечень на відповідь на відзив не скористався.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

07 червня 2021 року в м. Києві по вул. Ф. Максименка, 11 сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу "KIA", державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу "Toyota", державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2

ДТП сталась внаслідок порушення ПДР України та ст.124 КУпАП ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва по справі №756/67344/20 від 15.07.2020 року.

На момент ДТП автомобіль "KIA", державний номер НОМЕР_1 , був застрахований в ПрАТ "Страхова компанія "САЛАМАНДРА" (колишня назва ПрАТ "СК "Дім Страхування") відповідно до договору КАСКО №1412.0002541 від 07.08.2019 року (надалі- договір).

09.06.2020 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власник пошкодженого автомобіль "KIA", державний номер НОМЕР_1 , звернувся до ПрАТ "Страхова компанія "САЛАМАНДРА" з заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання умов договору та на підставі протоколу огляду транспортного засобу від 11.06.2020, рахунку-фактури №ПД-0000891 від 12.06.2020 та страхового акту №0027107.06.20/1 від 15.06.2020, ПрАТ "СК "САЛАМАНДРА" було виплачено страхове відшкодування на рахунок СТО у розмірі 22 040,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №5656 від 19.06.2020.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно зі ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між ПрАТ "СК "САЛАМАНДРА" і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до ПрАТ "СК "САЛАМАНДРА" права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Таким чином, до ПрАТ "СК "САЛАМАНДРА" у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Toyota", державний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ТДВ "СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" відповідно до полісу АО/005934856, то саме до останнього ПрАТ "СК "САЛАМАНДРА" мало право вимоги за полісом у розмірі 22 040,00 грн.

02.01.2020 між ПрАТ "СК "САЛАМАНДРА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 01.02-2020-СК щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант", які виникли згідно Акту прийому-передачі документів №52-02 від 22.06.2020 до договору №02.01.2020-СК від 02.01.2020 у ПрАТ "СК "САЛАМАНДРА" до ТДВ СК "Альфа-Гарант".

Відповідно до п. 1.2. договору факторингу за цим договором фактор займає місце клієнта (як кредитора) по всім регресним вимогам клієнта, у тому числі права одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі.

Згідно з п. 1.3. договору факторингу права за регресними вимогами переходять від клієнта до фактора з моменту підписання Акту здачі-приймання документів по відповідній регрес ній вимозі.

Відповідно до п. 2.1 договору факторингу для реалізації фактором придбаних ним прав, клієнт зобов`язаний передати фактору оригінали документів, що посвідчують виникнення у клієнта права регресної вимоги. Одночасно з передачею оригіналів документів, що посвідчують виникнення у клієнта відповідних прав регресних вимог, сторони підписують Акт прийому-передачі документів.

Згідно Акту прийому-передачі документів №52-02 від 22.06.2020 до договору факторингу підтверджено факт передачі позивачу оригіналів документів, що підтверджують право вимоги фактора, як кредитора за регресними вимогами по страховому випадку 0027107.06.20/1 на суму 22 040,00 грн, де боржником є ТДВ СК "Альфа-Гарант".

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання в діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (пункт 16.1. договору факторингу).

Згідно з ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини 1 ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

З матеріалів справи вбачається, що на вимогу позивача вих. №06376 від 22.06.2020 відповідачем 30.08.2020 було частково сплачено страхове відшкодування на суму 15 583,93 грн.

В період з вересня 2020 року по січень 2021 року позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою здійснити доплату страхового відшкодування у розмірі 6 453,07 грн.

Листом від 16.04.2021 відповідач повідомив про відсутність підстав для перегляду розміру страхового відшкодування, оскільки ТДВ СК "Альфа-Гарант" було здійснено власний розрахунок вартості ремонтно-відновлювальних робіт по програмі Audatex та згідно ремонтної калькуляції №ЦВ/20/3910 KVV від 23.07.2020 розмір завданого збитку власнику транспортного засобу "KIA", державний номер НОМЕР_1 , склав 15 583,93 грн.

Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до наявних у справі відомостей, цивільно-правова відповідальність власника транспортного "Toyota", державний номер НОМЕР_2 , на момент настання страхової події була застрахована у відповідача на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/005934856 (франшиза - 0,00 грн, ліміт за шкоду по майну - 100 000,00 грн).

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що з наданого позивачем до матеріалів справи рахунку-заказу №ПД-0000488 (акт виконаних робіт) від 13.07.2020, з урахуванням якого позивачем було сплачено на рахунок СТО грошові кошти у розмірі 22 040,00 грн, належним чином підтверджується факт проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та його вартість, яка була оплачена позивачем.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 6 453,07 грн страхового відшкодування підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами п.п. 1-2 ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Крім того, ч. 4-5 зазначеної статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як свідчать матеріали справи, з метою належного захисту прав позивача та надання професійної правничої допомоги в господарському суді, 26 жовтня 2020 року між позивачем та адвокатом Терзі Олександром Сергійовичем був укладений договір про надання професійної правничої допомоги №11/2020.

Відповідно до Додаткової угоди №1 до договору розмір гонорару не є фіксованим та визначається на підставі обсягів фактично наданих послуг, витраченого адвокатом часу та складності опрацьованих адвокатом справ. Обсяг наданих послуг та їх вартість визначається Актом виконаних робіт (наданих послуг).

Так, з Акту наданих послуг від 27.05.2021 та детального опису робіт (наданих послуг) до вказаного акту вбачається, що адвокатом Терзі Олександром Сергійовичем були надані клієнту послуги на загальну суму 4 000,00 грн.

Враховуючи викладене, а також те, що факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та сума таких витрат у розмірі 4 000,00 грн підтверджується матеріалами справи, і відповідач в порядку, визначеному п. 5 ст. 126 ГПК України не звертався до суду з клопотанням про їх зменшення, суд приходить до висновку про необхідність покладення зазначених витрат на відповідача, стягнувши з останнього на користь позивача 4 000,00 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа Гарант" (01133, м. Київ, бул. Л.Українки, 26, ідентифікаційний код 32382598) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" (36019, м. Полтава, вул. Колективна 10, ідентифікаційний код 37686922) страхове відшкодування у розмірі 6 453 грн 07 коп., судовий збір у розмірі 2 270 грн 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.08.2021

Суддя Л. Г. Пукшин