УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

м. Київ

02.08.2021Справа № 910/11786/21

За позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

До Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУДІНГ» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 5/60, ідентифікаційний код: 38805717)

про стягнення 245 017, 85 грн та зобов`язання вчинити дії

Суддя Бондаренко-Легких Г.П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУДІНГ» (надалі - відповідач), зокрема, позивач просить:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ПУДІНГ» звільнити та повернути власнику - ОСОБА_1 займані нежитлові приміщення першого поверху площею 224, 1 кв. м. та підвалу площею 305, 2 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , та нежитлові приміщення першого поверху площею 45, 6 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУДІНГ» на користь ОСОБА_1 245 017, 85 грн заборгованості, з яких: 229 964, 00 грн - основного боргу; 3 450, 00 грн - військового збору; 3 026, 32 грн - 3 % річних; 8 577, 53 грн - інфляційних втрат.

Також позивач просить покласти на відповідача судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на правову допомогу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного:

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною третьою статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Подання позовної заяви за правилами ГПК України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Суд, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановив, що ОСОБА_1 мала статус фізичної особи-підприємця з 30.03.2001 по 21.02.2020 (дата запису про державну реєстрацію припинення діяльності ФОП на підставі власного рішення).

Основним видом діяльності ФОП Яловенко Н. В. за час здійснення підприємницької діяльності було надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. При цьому, про такий факт позивач, звертаючись до господарського суду, в своєму позові не зазначає.

Господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду спорів за п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, що виникають з договорів в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Втім, спір у даній справі виник з Договору оренди нерухомого майна №2 від 04.07.2019, за яким позивач виступає як фізична особа - орендодавець нежитлових приміщень, які належать останньому на правах приватної власності.

Так, об`єктами Договору оренди нерухомого майна №2 є нежитлові приміщення першого поверху площею 224, 1 кв. м. та підвалу площею 305, 2 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 5/60, та нежитлові приміщення першого поверху площею 45, 6 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 7.

Означені нежитлові приміщення належать позивачу, як фізичній особі, на праві приватної власності на підставі Договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень від 20.02.2001 року, що посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гарбузовим В. Г. (копії договорів додано до позовної заяви).

Відповідно до частини 1 статті 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до приписів частини 2 статті 55 ГК України суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно зі статтею 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Водночас наявність у фізичної особи на час укладання будь-якого договору статусу суб`єкта господарювання не означає, що усі правовідносини з її участю є автоматично господарськими. Так, неодмінними ознаками господарської діяльності є сфера суспільного виробництва з метою задоволення не власних потреб виробника, а інших осіб, поєднання приватного інтересу, наприклад, в одержанні прибутку та публічних інтересів суспільства в особі широкого кола споживачів.

Тобто, позивач, як фізична особа, попри те, що в період 30.03.2001 по 21.02.2020 мала статус ФОП з відповідним види діяльності щодо передання нерухомого майна в оренду (КВЕД 68.20) не була позбавлена права укладати договори цивільно-правового характеру.

Однак, позивачем, не обґрунтовано наявність в укладеного між сторонами договору -господарського характеру, а також те, що приміщення, що були передані в оренду використовувались позивачем саме з метою здійснення своєї господарської діяльності та не надано доказів на підтвердження таких тверджень.

Крім того, умовами Договору оренди нерухомого майна №2 від 04.07.2019 передбачено, що орендна плата вноситься у грошовій формі і становить 89 500, 00 грн з врахуванням ПДФО.

Згідно приписів статті 162 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

За таких обставин, суд з`ясував, що позивач використовуючи належне їй, як фізичній особі нерухоме майно, уклала Договір оренди нерухомого майна №2 як фізична особа, при цьому, не мала наміру здійснювати господарську діяльність (оскільки, станом на 04.07.2019 мала статус ФОП), та з прибутку отриманого від оренди сплачувала податок на доходи фізичних осіб. До того ж, з долученої до позовної заяви копії виписки по рахунку позивача, вбачається, що відповідач перераховував орендну плату на рахунок позивача як фізичної особи.

У зв`язку з вище зазначеним, на переконання суду, спір у даній справі виник з договору за яким позивач виступала як фізична особа з метою задоволення власних потреб, а відтак спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Виходячи з вищенаведеного, встановивши, що дана справа непідвідомча господарському суду, що виключає можливість її судового розгляду, але не виключає захист порушеного чи оспорюваного права позивача іншим уповноваженим органом, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Крім того, на виконання вимог ч. 6 ст. 175 ГПК України, суд роз`яснює позивачу, що розгляд вказаного спору віднесено до юрисдикції місцевих загальних судів у порядку цивільного судочинства за встановленою ЦПК України підсудністю.

Враховуючи зазначене та керуючись ст. ст. 4, 20, 175, 234 Господарського процесуального кодексу України , суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження по справі за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю про зобов`язання вчинити дії та стягнення 245 017, 85 грн.

2. Позовну заяву з додатками повернути ОСОБА_1 .

3. Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г. П. Бондаренко Легких