ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

13 липня 2021 року м.Тернопіль Справа №921/142/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув справу

за позовом: заступника керівника Теребовлянської окружної прокуратури, м.Теребовля Тернопільської області в інтересах держави в особі

- Теребовлянської міської ради, м.Теребовля Тернопільської області

- Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, м.Тернопіль

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Мшанецьке, с.Мшанець Теребовлянського району Тернопільської області

про повернення самовільно зайнятої частини земельної ділянки

за участю представників:

прокуратури: Безкоровайна О.А., прокурор відділу представництва інтересів держави в суді Тернопільської обласної прокуратури, довіреність №15-65вих-21 від 21.01.2021;

позивачів: не з`явилися;

відповідача: не з`явився.

В порядку ст.ст.8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося фіксування підготовчого засідання за допомогою технічних засобів.

Зміст позовних вимог.

Заступник керівника Теребовлянської місцевої прокуратури, м.Теребовля Тернопільської області, звернувся 12.03.2021 (згідно відтиску першого відділення поштового зв`язку м.Теребовля Тернопільської області на конверті поштового відправлення №941) до Господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Теребовлянської міської ради, м.Теребовля Тернопільської області та Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, м.Тернопіль до Приватного акціонерного товариства Мшанецьке, с.Мшанець Теребовлянського району Тернопільської області, про повернення у володіння і користування Теребовлянської міської ради частини земельної ділянки, площею 9,31га, що є складовою частиною самовільно зайнятої земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності за кадастровим номером :01:001:0450, загальною площею 35,153га, що розташована на території Теребовлянської об`єднаної територіальної громади за межами с.Мшанець Теребовлянського району Тернопільської області (з урахуванням заяви №1682ВИХ-21 від 12.04.2021 (вх.№3247 від 15.04.2021) про уточнення позовних вимог).

В обґрунтування позову прокурор вказує, що відповідачем самовільно зайнято частину земельної ділянки, котра використовується ним для вирощування озимих сільськогосподарських культур; правовстановлюючі документи на землекористування у відповідача відсутні, що підтверджується матеріалами перевірки на предмет дотримання земельного законодавства. Приписи контролюючого органу щодо оформлення документів на землекористування ПАТ Мшанецьке не виконало, тому є законні підстави вимагати в судовому порядку повернення спірної земельної ділянки власнику.

Визначаючи уповноважений орган, який наділений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, прокурором зазначено наступне.

Теребовлянська міська рада є власником земельної ділянки, площею 35,153 га з 22.12.2018 (дата передачі земельної ділянки у комунальну власність згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області № 19-4385/14-18-СГ від 22.12.2018). Отримавши від прокуратури відомості про порушення відповідачем вимог земельного законодавства у листопаді 2020 року, міською радою у листах №539/02-18 від 17.02.2021, №693/02-18 від 02.03.2021 повідомлено про те, що нею не вживалися заходи, спрямовані на усунення виявлених порушень та повернення спірної частини земельної ділянки у комунальну власність, відтак, висловлено прохання звернутися з відповідним позовом до суду. Дані обставини, за твердженням прокурора, свідчать про небажання міської ради вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень, та про відсутність наміру їх вчиняти у майбутньому. Також прокурором даний позов заявлено в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області як органу державної влади, який здійснює повноваження у сфері державного нагляду за додержанням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності, а відтак, маючи відповідні повноваження, достовірно знаючи про факт наявності порушень, Управлінням не вживалися заходи, достатні для усунення виявлених порушень. Прокурором зазначено, що така бездіяльність уповноважених органів, а також з огляду на відсутність в останніх наміру вжиття заходів для усунення виявлених порушень у сфері земельних правовідносин свідчить про триваюче порушення права власника земельної ділянки та спричиняє шкоду державі, місцевому бюджету, оскільки унеможливлює її передачу в користування в установленому законодавством порядку та на отримання доходу від використання даної ділянки.

На виконання вимог ст.23 Закону України Про прокуратуру у листах №1419ВИХ-21 від 11.03.2021, №1420ВИХ-21 від 11.03.2021 прокуратурою повідомлено Теребовлянську міську раду та Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про здійснення представницьких повноважень у даному спорі Теребовлянською місцевою прокуратурою в інтересах держави.

У підготовчому провадженні Тернопільською обласною прокуратурою подано клопотання №15-438вих-21 від 13.05.2021 про заміну сторони у справі, а саме: Теребовлянської місцевої прокуратури на Теребовлянську окружну прокуратуру, посилаючись на реорганізацію органів прокуратури згідно з наказом Генерального прокурора №39 від 17.02.2021 «Про окремі питання забезпечення початку роботи окружних прокуратур» та з урахуванням визначеної територіальної юрисдикції окружних прокуратур.

Заперечення відповідача.

24.04.2021 Приватним акціонерним товариством Мшанецьке подано відзив на позовну заяву без номеру і дати (вх.№3126 від 28.04.2021), в якому позовні вимоги заперечуються. Судом з`ясовано, що даний відзив не було надіслано іншим учасникам справи, що є порушенням приписів ст.165 ГПК України, тому ухвалою суду від 13.04.2021 на ПРАТ Мшанецьке покладено обов`язок негайно подати суду відповідні докази. Однак такі докази відповідачем не подано, у зв`язку з чим даний відзив товариства залишено без розгляду.

Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 22.03.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; учасникам справи встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті спору. Підготовче засідання призначено на 13.04.2021, котре відкладалося на 27.04.2021, а згодом на 20.05.2021, про що позивачів та відповідача повідомлено у порядку, визначеному ч.2 ст.120, ст.242 ГПК України.

Ухвалою суду від 20.05.2021 здійснено заміну Теребовлянської місцевої прокуратури на її правонаступника - Теребовлянську окружну прокуратуру; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.07.2021.

Позивачі у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили. Про судове засідання повідомлені належним чином, про що свідчать долучені до матеріалів справи рекомендовані повідомлення про вручення відповідних поштових відправлень.

Відповідач у судове засідання не з`явився. У листі №206 від 22.04.2021 (вх.№3667 від 28.04.2021) просив розглядати справу без його участі.

В судовому засіданні представником прокуратури підтримано доводи, наведені у підготовчому провадженні з посиланням на долучені до справи докази.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.233 ГПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Рішення приймаються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. Після виходу з нарадчої кімнати відповідно до ст.240 ГПК України у судовому засіданні 13.07.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0450, загальною площею 35,153га розташована за межами села Мшанець на території Теребовлянської об`єднаної територіальної громади Тернопільської області.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021від 02.03.2021 та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №247310131 від 09.03.2021 Теребовлянською міською радою на підставі Акту прийому-передачі від 22.12.2018 та наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №19-4385/14-18-СГ від 22.12.2018 зареєстровано 19.04.2019 право комунальної власності на дану земельну ділянку; відомості про право користування (оренду, суборенду, тощо) даною земельною ділянкою до Земельного кадастру та Реєстру речових прав на нерухоме майно не вносилися.

Отже, до 22.12.2018 розпорядником земельної ділянки, площею 35,153га за кадастровим номером :01:001:0450, було Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, а на даний час вказана земельна ділянка перебуває у комунальній власності Теребовлянської міської ради (запис про право власності №313251710).

На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №1164-ДК від 06.11.2020 «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» 18.11.2020 Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки, площею 35,153га за кадастровим номером :01:001:0450, яка розташована за межами с.Мшанець на території Теребовлянської об`єднаної територіальної громади. Перевіркою встановлено, що ПрАТ «Мшанецьке» в особі керівника Іліщука Петра Васильовича самовільно зайняло частину вказаної земельної ділянки, а саме ділянку площею 9,31га, із земель сільськогосподарського призначення пасовища загального користування і використовує її для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, чим допущено порушення статей 125,126 Земельного кодексу України.

На підтвердження даного факту до матеріалів справи долучено Акт обстеження земельної ділянки №1164-ДК/0291АО/10/01/-20 від 18.11.2020, Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки №1164-ДК/1077АП/09/01/-20 від 18.11.2020, з яких вбачається, що частина земельної ділянки комунальної власності, площею 9,31 га, яка входить до складу земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0450, використовується ПАТ «Мшанецьке» для вирощування озимих сільськогосподарських культур.

Стосовно директора ПАТ «Мшанецьке» ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №1164-ДК/0263П/07/01/-20 від 18.11.2020 за ст.53-1 КУпАП, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №1164-ДК/0263ПО/08/01/-20 у вигляді штрафу в розмірі 340,00грн, який сплачено добровільно, що підтверджується копією платіжного доручення №124 від 02.12.2020.

Окрім того, враховуючи факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки, Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області проведено розрахунок шкоди, заподіяної ПАТ «Мшанецьке» в розмірі 62994,00грн, котру відповідачем сплачено добровільно 02.12.2020 згідно платіжного доручення №123.

Також, Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області 18.11.2020 директору ПАТ «Мшанецьке» Іліщуку П.В. винесено припис за №1164-ДК/0633ПР/03/01/-20 від 18.11.2020 про усунення порушення земельного законодавства.

Як вбачається з акту повторної перевірки, проведеної 13 січня 2021 року Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області, Товариством не усунуто виявлених порушень земельного законодавства, та вимоги припису від 18.11.2020 не виконано. Дана обставина підтверджується Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки №4ДК/0002АП/09/01/-21 від 13.01.2021.

Цього ж дня, директору ПАТ «Мшанецьке» Іліщуку І.В. за наслідками проведення повторної перевірки винесено повторний припис №4ДК/0001ПР/03/01/-21 від 13.01.2021 з вимогою усунути порушення земельного законодавства в строк до 13.02.2018. Під час перевірки виконання припису №4ДК/0001ПР/03/01/-21 від 13.01.2021 встановлено, що вимоги припису підприємство не виконало та не звільнило від використання самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 9,31га та не оформило право на землекористування у встановленому законом порядку, про що складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №316-ДК/025 5 АП/09/01 /-21 від 17.02.2021.

Факт самовільного використання ПАТ «Мшанецьке» спірної земельної ділянки додатково підтверджується Протоколом огляду місця події від 10.03.2021, складеним старшим слідчим СВ відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Головного управління Нацполіції в Тернопільській області Качківською О.О., за участю спеціаліста державного інспектора у сфері державного контролю за використанням і охороною земель та дотримання вимог законодавства України про охорону земель Підперигорою І.М. з фото фіксацією ділянки, відповідно до якого частина земельної ділянки, площею 9,31га із загальної площі 35,153га за кадастровим номером :01:001:0450, використовується для вирощування сільськогосподарських культур.

Крім того, як вказує прокурор, на частині самовільно зайнятої відповідачем земельної ділянки знаходиться об`єкт культурної спадщини місцевого значення - поселення Мшанець IV (давньоруська культура XII - XII ст.) Пам`ятка археології - поселення Давньоруської культури (XII - XIII) Мшанець IV. Відповідно до наказу Управління культури Тернопільської ОДА №16 від 27.01.2010 даний об`єкт взято на облік та внесено в реєстр нововиявлених пам`яток археології за №1528. На археологічний об`єкт була виготовлена відповідна облікова картка. Відповідно до Акту технічного стану пам`ятки археології №109-А від 08.10.2018 поселення розташоване на при вершинній частині трьох мисоподібних горбів, по лівому березі струмка (південної притоки р.Тайна), із південно - східною експозицією. Культурний шар на поселенні поширюється на площі близько 5 га. Інтенсивність культурного шару на пам`ятці складає від 0,20 до 0,60 м. Культурний шар представлений шаром чорного гумусованого чорнозему із вкрапленнями дрібних фрагментів глиняної обмазки жител та фрагменті кераміки та кісток ВРХ. Використання земельної ділянки для проведення сільськогосподарських робіт може негативно вплинути на стан її збереження, створює загрозу її пошкодження чи знищення, що зумовлює необхідність невідкладного вжиття заходів для повернення земельної ділянки в комунальну власність.

У зв`язку з самовільним використанням ПАТ «Мшанецьке» земельної ділянки без правовстановлюючих документів, невиконання ним приписів контролюючого органу щодо усунення порушень земельного законодавства в сукупності свідчить про наявність підстав для повернення земельної ділянки у комунальну власність в примусовому порядку.

Теребовлянською місцевою прокуратурою на підставі листів №834 вих.21 від 11.02.2021, №1154 вих.21 від 26.02.2021 поінформовано Теребовлянську міську раду про порушення земельного законодавства з боку ПАТ «Мшанецьке». У відповідь Теребовлянською міською радою (листи-відповіді №539/02-18 від 17.02.2021, №693/02-18 від 02.03.2021) повідомлено, що радою не вживалися заходи щодо повернення спірної земельної ділянки. Натомість рада просила орган прокуратури звернутися із позовом про повернення земельної ділянки у комунальну власність.

Також Управлінням Держгеокадастру не вживалися заходи для усунення виявлених порушень та відновлення законності, оскільки як вбачається з листа-відповіді №10-19-0.186-137/90-21 від 26.02.2021 останнє не має повноважень на звернення до суду з позовом про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок комунальної форми власності, а лише на звернення з позовами про відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва та повернення самовільно зайнятих земельних ділянок державної форми власності.

Невжиття Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області та Теребовлянською міською радою відповідних заходів, спрямованих на усунення виявлених порушень та відсутність наміру їх вчинення відповідними державними органами, послугувало підставою звернення прокуратури з даним позовом в інтересах держави в особі органу державної влади, який здійснює повноваження з державного нагляду за додержанням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності, та в особі власника земельної ділянки - органу місцевого самоврядування.

На виконання вимог ст.23 Закону України Про прокуратуру згідно листів №1419ВИХ-21 від 11.03.2021, №1420ВИХ-21 від 11.03.2021 повідомлено Теребовлянську міську раду та Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про здійснення представницьких повноважень у даному спорі Теребовлянською місцевою прокуратурою в інтересах держави.

Щодо представництва інтересів у даному спорі прокуратурою, суд відзначає наступне.

Статтею 4 ГПК України гарантовано право юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які не є підприємцями, державних органів, органів місцевого самоврядування на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. А також зазначено, що до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Повноваження прокурора з виконання покладених на нього функцій щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді регулюється ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», частиною 3 якої передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 3 статті 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 (про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), обираючи форму представництва прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту. Водночас інтереси держави можуть як збігатися, так і не збігатися з інтересами державних органів. Поняття «інтереси держави» є оціночним і у кожному конкретному випадку прокурор самостійно визначає, в чому саме відбулося або має відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту.

Випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави».

Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду у справі №924/1237/17 від 20.09.2018, у справі №918/313/17 від 27.02.2018.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті цього ж Закону).

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Звертаючись до суду з позовом, прокурор має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №913/166/19).

Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, суд не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи.

Частиною 7 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Отже, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Правовий аналіз наведених вище норм чинного законодавства свідчить про те, що для звернення з позовом до суду прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Відповідно до частини 4 статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/15-2015-%D0%BF#Text), Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

У п.п.25-1, 25-10 п.4 Положення зазначено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням строків своєчасного повернення тимчасово зайнятих земельних ділянок та обов`язковим здійсненням заходів щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням; вживає відповідно до закону заходів щодо повернення самовільно зайнятих земельних ділянок їх власникам або користувачам.

Згідно п.7 Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Статтею 188 Земельного кодексу України визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності покладено на центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Статтею 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі відповідно до яких належать:

- здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю;

- вжиття відповідно до закону заходів щодо повернення самовільно зайнятих земельних ділянок їх власникам або користувачам.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:

- давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

- звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

З аналізу наведених правових норм слідує, що державний контроль за охороною та використанням земель може здійснюватися державним інспектором Головного управління Держгеокадастру, у тому числі, шляхом проведення перевірок.

Для реалізації завдань у сфері здійснення контролю за використанням та охороною земель державний інспектор має право, зокрема, видавати приписи, складати акти перевірки, протоколи про адміністративні правопорушення з метою притягнення винних осіб до відповідальності.

При цьому, порядок проведення перевірки, види та порядок складання документів за наслідками перевірок у даній сфері, як слідує зі змісту статтей 9-10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», визначається іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у правовідносинах відносно спірної земельної ділянки до 22.12.2018 було Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області, яке в межах своїх повноважень забезпечує реалізацію повноважень Держгеокадастру на території Тернопільської області і відповідні функції ним виконувалися, про що свідчать наявні у матеріалах справи акти перевірок на предмет дотримання відповідачем вимог земельного законодавства, складені приписи стосовно керівника Товариства, здійснено нарахування та відшкодування завданої самовільним використанням земельної ділянки матеріальної шкоди.

Теребовлянська місцева прокуратура у листах №7127вих-20 від 30.12.2020, №944ВИХ-21 від 17.02.2021, №945ВИХ-21 від 17.02.2021 зверталася до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області з метою отримання інформації про виконання приписів контролюючого органу від 18.11.2020, 13.01.2021 та про вжиття Управлінням заходів цивільно-правового характеру, спрямованих на усунення порушень земельного законодавства,зокрема шляхом повернення самовільно зайнятої земельної ділянки її власнику.

У відповідь на звернення прокуратури, Управлінням у листах №10-19-0.186-10/90-21 від 11.01.2021, №10-19-0.182-122/90-21 від 23.02.2021, №10-19-0.186-137/90-21 від 26.02.2021 надано матеріали перевірок порушення вимог земельного законодавства та повідомлено про невиконання приписів та про відсутність з його сторони дій, спрямованих на звернення до суду у зв`язку з усуненням виявлених порушень

Разом з тим, з 22.12.2018 спірна земельна ділянка перебуває в комунальній власності Тернопільської міської територіальної громади в особі Теребовлянської міської ради.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно п. 5 ст. 16 вказаного Закону від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

У ст. 80 Земельного кодексу України вказано, що суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Згідно зі ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема:

а) розпорядження землями територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Виходячи з положень наведених норм законодавства, органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних відносинах щодо розпорядження земельною ділянкою комунальної власності є Теребовлянська міська рада.

Також, прокуратурою в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомлено Теребовлянську міську раду про виявлення факту порушення вимог земельного законодавства ПАТ «Мшанецьке» (листами №834 вих.21 від 11.02.2021, №1154 вих.21 від 26.02.2021), відповідно у листах №539/02-18 від 17.02.2021, №693/02-18 від 02.03.2021 Теребовлянською міською радою повідомлено, що органом місцевого самоврядування не вчинялися дії щодо звернення до суду з позовною заявою про звільнення частини спірної земельної ділянки, самовільно зайнятої відповідачем у справі.

Отже, матеріали справи свідчать, що незважаючи на наявність повноважень, наділених законодавцем з метою захисту інтересів держави, а також враховуючи обізнаність про порушення законодавства, позивачами у даній справі протягом розумного строку після того, як їм стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, самостійно не вживалися заходи для усунення порушень земельного законодавства, що свідчить про бездіяльність відповідних органів.

Позивачі, надаючи відповіді прокурору на його звернення, своїх позицій щодо порушення інтересів держави жодним чином не висловили, про намір самостійно звернутися з позовом не заявили. Такі дії були оцінені прокурором як бездіяльність.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання частин третьої - п`ятої статті 53 ГПК України і частин третьої, четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор при поданні позовної заяви обґрунтував неналежне, на його думку, здійснення захисту інтересів держави позивачами, які не вживали заходів щодо повернення самовільно зайнятої земельної ділянки у судовому порядку, про що ними повідомлено прокуратуру. Тобто прокурор навів підставу для представництва інтересів держави та підстави для звернення з позовом до суду.

При цьому, посилаючись на перехід спірної земельної ділянки від держави до комунальної власності міської ради прокурором заявлено вимоги про повернення земельної ділянки фактичному власнику - Теребовлянській міській раді.

З урахуванням зазначених обставин, в ході судового розгляду суд дійшов висновку, що прокурор довів належними та допустимими доказами нездійснення захисту інтересів держави як державним органом, так і новим власником земельної ділянки (Теребовлянською міською радою), до компетенції яких віднесено відповідні повноваження та відповідно наявність підстав для звернення до суду з даним позовом.

Норми права та мотиви, з яких суд виходить при ухваленні рішення.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Частиною 1 ст. 84 ЗК України передбачено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Предметом спору у цій справі є звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, площею 9,31га із загальної площі земельної ділянки, площею 35,153га за кадастровим номером :01:001:0450, розташованої на території Теребовлянської об`єднаної територіальної громади за межами населеного пункту села Мшанець, що належить до комунальної власності.

Статтею 80 ЗК України визначено, що суб`єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад (положення п."а" ч. 1 ст. 12 ЗК України).

Згідно ч.ч.1, 2 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Положеннями ч.1 ст.122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Таким чином, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст.187 ЗК України, контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Статтею 188 ЗК України передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Відповідно до пп. 25-1, 25-10 п. 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль), зокрема, зад отриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; дотриманням строків своєчасного повернення тимчасово зайнятих земельних ділянок та обов`язковим здійсненням заходів щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням; вживає відповідно до закону заходів щодо повернення самовільно зайнятих земельних ділянок їх власникам або користувачам.

За приписами абзацу 1-3 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Як встановлено судом, з метою перевірки стану додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області неодноразово (18.11.2020, 13.01.2021)проводилися перевірки на предмет дотримання вимог земельного законодавства щодо спірної земельної ділянки, здійснювалося обстеження земельної ділянки, площею 35,153га за кадастровим номером :01:001:0450, яка розташована за межами с.Мшанець на території Теребовлянської об`єднаної територіальної громади.

За результатами обстежень Управлінням виявлено факт самовільного зайняття відповідачем у справі (ПАТ «Мшанецьке») частини земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0450, а саме ділянки, площею 9,31га комунальної власності, що належить до земель сільськогосподарського призначення (пасовища загальне користування) на території Теребовлянської об`єднаної територіальної громади за межами с.Мшанець для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Наведене підтверджується наявними у матеріалах справи Актами перевірки, дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки, долученими до них схемами земельних ділянок, приписами про порушення вимог земельного законодавства, протоколами про адміністративне правопорушення. Матеріали адміністративного правопорушення ні відповідачем,ні його керівником не оскаржувалися. Розмір шкоди, завданої самовільним зайняттям частини земельної ділянки, відповідачем відшкодовано в повній мірі добровільно.

Відповідно до Протоколу огляду місця події від 10.03.2021 частина земельної ділянки, площею 9,31га із загальної площі 35,153га за кадастровим номером :01:001:0450, використовується ПрАТ «Мшанецьке» для вирощування озимих сільськогосподарських культур, а на момент огляду встановлено факт проростання сільськогосподарської культури, схожої на пшеницю, що була засіяна рядками з однаковими інтервалами.

Таким чином, з наявних матеріалів справи вбачається, що зайняття спірної земельної ділянки під вирощування сільськогосподарських культур здійснюється по даний час ПАТ «Мшанецьке».

За відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування, юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності.

Суд зазначає, що обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність в особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Статтею 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначено зокрема, що самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

У постанові від 20.02.2020 у справі №1940/1655/18 Верховний Суд вказав, що будь-які дії, направлені на фактичне використання земельної ділянки без оформлення права власності на неї або права постійного користування чи права оренди земельної ділянки в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", є самовільним заняттям земельної ділянки.

За приписами п. "б", ч. 1 ст. 211 ЗК України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за порушення, зокрема за самовільне зайняття земельних ділянок.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними (ч.1). Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки (ч. 2). Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду (ч. 3).

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Так, п.3 ч. 2, абз. ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Враховуючи, що у процесі ведення господарської діяльності відповідачем здійснено самовільне захоплення частини земельної ділянки комунальної власності, факт самовільного захоплення спірної ділянки документально не спростовано, а навпаки підтверджено та визнано як у відзиві на позов так і фактом сплати відповідної суми шкоди, завданої таким самовільним зайняттям ділянки, тому суд вважає заявлений прокуратурою позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наведених у ньому мотивів та правових підстав.

Розподіл судових витрат.

Згідно ст.129 ГПК України, судові витрати, що складаються із сплаченого прокуратурою судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст.42, 46, 53, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 219, 220, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати Приватне акціонерне товариство Мшанецьке (с.Мшанець Теребовлянського району Тернопільської області, ідентифікаційний код 00387022) повернути у володіння і користування Теребовлянської міської ради (вул.Князя Василька, будинок 104а, м.Теребовля Тернопільської області, ідентифікаційний код 04058456) частину самовільно зайнятої земельної ділянки, площею 9,31га, що входить до складу земельної ділянки, загальною площею 35,153га комунальної форми власності за кадастровим номером :01:001:0450, розташовану на території Теребовлянської об`єднаної територіальної громади за межами с.Мшанець Теребовлянського району Тернопільської області.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Мшанецьке (с.Мшанець Теребовлянського району Тернопільської області, ідентифікаційний код 00387022) на користь Тернопільської обласної прокуратури (вул.Листопадова, 4, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 02910098) 2270 (дві тисячі двісті сімдесят)грн 00коп. в повернення сплаченого судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення складено та підписано 30.07.2021.

Суддя Н.О. Андрусик