ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" серпня 2021 р.м. Одеса Справа № 910/6121/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетта-Сервіс" (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Пейпа Трейд Лтд" (65070, Одеська область, м. Одеса, вул. 25-ї Чапаївської дивізії, буд. 8)

про стягнення 57 660,78 грн

ВСТАНОВИВ:

Історія справи.

1. Короткий зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетта-Сервіс".

15.04.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Бетта-Сервіс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пейпа Трейд Лтд", в якій просило суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 45 553,16 грн, пеню у сумі 7 130,61 грн, інфляційні збитки у сумі 3 430,15 грн, 3% річних у сумі 1 546,86 грн, а також судовий збір у сумі 2 270 грн.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 19.04.2021 Господарським судом міста Києва матеріали позовної заяви ТОВ "Бетта-Сервіс" про стягнення 57 660,78 грн передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Одеської області, які надійшли до суду 27.05.2021.

За результатом автоматичного розподілу справ між суддями справу №910/6121/21 розподілено судді Щавинській Ю.М.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.06.2021 за даним позовом було відкрито провадження у справі №910/6121/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено відповідачу про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Ухвала суду від 01.06.2021 була надіслана позивачу на визначену у позовній заяві адресу, однак була повернута до суду поштовою установою із зазначенням причин повернення на довідці пошти "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

Відповідачу по справі ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.40-45).

Суд зауважує, що згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У відповідності до п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку у разі невручення рекомендованого листа з позначкою Судова повістка рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Згідно пункту 992 Правил рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше, ніж протягом наступного робочого дня, повертає його до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, надіслана судом рекомендованим листом з позначкою "Судова повістка" ухвала про відкриття провадження у справі була повернута поштовою установою з відбитком календарного штемпелю на конверті 16.06.2021 та відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.54-60).

Отже оскільки ухвала суд про відкриття провадження у справі направлена судом за належною адресою і повернута поштою у зв`язку із відсутністю адресата, суд доходить висновку, що відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Згідно з ч.ч.5,7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від відповідача справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст.248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетта-Сервіс".

16.05.2018 між сторонами було укладено договір поставки товарів №БС 2370, за умовами якого позивач поставив відповідачу товар згідно видаткових накладних, які є первинними бухгалтерськими документами.

В порушення прийнятих на себе зобов`язань відповідач отриманий товар оплатив лише частково, станом на 12.04.2021 заборгованість ТОВ "Пейпа Трейд Лтд" складає 45 553,16 грн.

Оскільки відповідач обов`язок щодо оплати товару вчасно та в повному обсязі не виконав, ТОВ "Пейпа Трейд Лтд" також було нараховано пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

16.05.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бетта-Сервіс" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пейпа Трейд Лтд" (покупець) було укладено договір поставки товарів №БС2370 (а.с.8-11), відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити (передати у власність) покупцю, а покупець зобов`язався придбати (прийняти у власність) і оплатити на умовах, передбачених даним договором товар.

Конкретне найменування та асортимент товару, що продається на умовах даного договору визначається у видаткових накладних (п.1.2. договору).

Пунктом 1.3. договору сторони погодили, що загальна сума цього договору сторонами не обмежується і визначається шляхом сумування вартості товару фактично проданого протягом строку дії даного договору на підставі відповідних накладних.

Згідно п. 2.1. договору постачальник продає покупцю товар за договірними цінами. При здійсненні купівлі-продажу партії товару ціни на товар щоразу узгоджуються сторонами та зазначаються в накладній.

Відповідно до п.2.2. договору ціна на товар та вартість партії товару, що вказана у накладній, вважається узгодженою з моменту підписання сторонами накладної на партію товару, та покупець вважається таким, що згодний із ціною на товар, що вказана у накладній, та не має права відмовитись від оплати товару з причин невідповідності ціни товару попередньо узгодженій ціні та/або внаслідок підписання накладних працівниками покупця, неуповноваженими на узгодження ціни на товар.

За умовами п. 2.3. договору, якщо сторони не домовились про інше, покупець зобов`язаний здійснити оплату товару на умові 100% попередньої оплати.

В усіх випадках, коли товар продано на умовах інших, ніж вказаних в п. 2.3. даного договору, покупець зобов`язаний оплатити такий товар протягом (не пізніше) 30 днів з моменту його отримання.

Датою поставки (отримання покупцем) партії товару є дата виписки постачальником накладної. За умови, що дата виписки накладної не відповідає даті фактичного отримання товару покупцем, представник покупця, уповноважений на отримання (приймання) товару, зобов`язаний вказати в усіх примірниках накладної дату фактичного отримання партії товару шляхом вчинення поряд із власним підписом напису: "Товар отримано "дата отримання товару". У такому разі датою поставки (отримання покупцем) партії товару є дата, вказана покупцем в усіх примірниках накладної (п.3.8. договору).

Відповідно до п. 3.10. договору право власності на товар, а також ризик втрати або пошкодження товару переходить до покупця з моменту підписання покупцем накладної на партію товару.

За умовами п. 6.3. договору у разі порушення строку оплати товару, покупець зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний розпочатий день (добу) прострочення. Пеня, передбачена даним пунктом, нараховується протягом всього строку (періоду) прострочення виконання грошового зобов`язання до моменту його повного та належного виконання.

Позовна давність про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється тривалістю в три роки (п.6.6. договору).

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє протягом 12 календарних місяців, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.8.1. договору).

Згідно п. 8.2. договору у випадку, якщо протягом останніх тридцяти календарних днів строку дії даного договору, жодна із сторін письмово не повідомить протилежну сторону про свою відмову від продовження цього строку, строк дії даного договору автоматично продовжується (пролонгується) на тих самих умовах на кожний наступний календарний рік. Кількість пролонгацій не обмежена.

На виконання умов договору позивачем на підставі видаткових накладних (а.с.12-21) було поставлено відповідачу товар на загальну суму 60 889,64 грн.

Як стверджує позивач, відповідач за отриманий товар розрахувався лише частково, станом на момент звернення до суду з позовом за ТОВ "Пейпа Трейд Лтд" рахується заборгованість у сумі 45 553,16 грн.

Доказів оплати поставленого товару у повному обсязі матеріали справи не містять, як і не містять і доказів повернення товару постачальнику.

5. Позиція суду.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 45 553,16 грн відповідач, згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України, суду не надав, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги ТОВ "Бетта-Сервіс" в цій частині цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом положень частин четвертої і шостої статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня, і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Отже, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі. Тобто сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 Цивільного кодексу України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина третя статті 6 Цивільного кодексу України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати). Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №916/1777/19.

Як вже було зазначено судом, відповідальність за невиконання чи несвоєчасне виконання зобов`язання з оплати поставленого товару у вигляді пені сторонами було погоджено п.6.3. договору, частиною другою якого сторони також передбачили, що пеня, передбачена даним пунктом, нараховується протягом всього строку (періоду) прострочення виконання грошового зобов`язання до моменту його повного та належного виконання.

Враховуючи зазначене, суд вважає правомірним нарахування пені за період прострочення понад 6 місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане.

Суд також зазначає, що нарахування позивачем пені на усю суму заборгованості в даному випадку є правом позивача в той же час таке нарахуванням має бути здійснено не раніше дати коли зобов`язання мало бути виконано.

Як встановлено судом, остання поставка була проведене 24.01.2020, що підтверджується наявними в матеріалах справи накладними №БС-00002119 та №БС-00002120 на загальну суму 3 755,65 грн.

Враховуючи положення договору щодо оплати товару протягом 30 днів з моменту його отримання, суд зауважує, що останнім днем оплати по спірним накладним з урахуванням положень ч.5 ст.254 ЦК України є 24.02.2020, а отже початковою датою нарахування пені є 25.02.2020.

З урахуванням наведеного, судом за допомогою системи "Ліга-Закон" було зроблено власний розрахунок пені.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
41797.5124.02.2020 - 12.03.20201811.0000 %0.060 % 452.24
41797.5113.03.2020 - 23.04.20204210.0000 %0.055 % 959.29
41797.5124.04.2020 - 11.06.2020498.0000 %0.044 % 895.33
41797.5112.06.2020 - 22.07.2020416.0000 %0.033 % 561.87
41797.5123.07.2020 - 03.09.2020436.0000 %0.033 % 589.28
41797.5104.09.2020 - 22.10.2020496.0000 %0.033 % 671.50
41797.5123.10.2020 - 10.12.2020496.0000 %0.033 % 671.50
41797.5111.12.2020 - 21.01.2021426.0000 %0.033 % 575.57
41797.5122.01.2021 - 04.03.2021426.0000 %0.033 % 577.15
41797.5105.03.2021 - 12.04.2021396.5000 %0.036 % 580.58
3755.6525.02.2020 - 12.03.20201711.0000 %0.060 % 38.38
3755.6513.03.2020 - 23.04.20204210.0000 %0.055 % 86.20
3755.6524.04.2020 - 11.06.2020498.0000 %0.044 % 80.45
3755.6512.06.2020 - 22.07.2020416.0000 %0.033 % 50.49
3755.6523.07.2020 - 03.09.2020436.0000 %0.033 % 52.95
3755.6504.09.2020 - 22.10.2020496.0000 %0.033 % 60.34
3755.6523.10.2020 - 10.12.2020496.0000 %0.033 % 60.34
3755.6511.12.2020 - 21.01.2021426.0000 %0.033 % 51.72
3755.6522.01.2021 - 04.03.2021426.0000 %0.033 % 51.86
3755.6505.03.2021 - 12.04.2021396.5000 %0.036 % 52.17

Таким чином, загальна сума пені за договором складає 7119,21 грн, а отже вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням висновків суду щодо кінцевої дати оплати поставленого товару по накладним БС-00002119 та №БС-00002120, судом за допомогою системи "Ліга-Закон" також було зроблено власний розрахунок відсотків річних.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
41797.5124.02.2020 - 12.04.20214143 %1419.33
3755.6525.02.2020 - 12.04.20214133 %127.22

Таким чином, загальна сума 3% річних становить 1 546,55 грн, а отже вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

За допомогою системи "Ліга-Закон" судом також було перевірено наведений позивачем розрахунок інфляційних втрат.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
01.03.2020 - 28.02.202145553.161.0753429.6948982.85

Згідно здійсненого судом розрахунку загальна сума інфляційних втрат становить 3429,69 грн, а отже вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пейпа Трейд Лтд" (65070, Одеська область, м. Одеса, вул. 25-ї Чапаївської дивізії, буд. 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетта-Сервіс" (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26, ) основну заборгованість у сумі 45 553 /сорок п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят три/ грн 16 коп., пеню у сумі 7 119 /сім тисяч сто дев`ятнадцять/ грн 21 коп., 3% річних у сумі 1 546 /одна тисяча п`ятсот сорок шість/ грн 55 коп., інфляційні втрати у сумі 3 429 /три тисячі чотириста двадцять дев`ять/ грн 69 коп., судовий збір у сумі 2 269 /дві тисячі двісті шістдесят дев`ять/ грн 52 коп.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.М. Щавинська