РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.07.2021Справа № 917/814/16 (910/19643/20)
Суддя Господарського суду міста Києва Яковенко А.В., розглянувши в письмовому провадженні позовну заяву ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАз" (39631, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Київська, 62; ідентифікаційний код 05808735)

про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку

в межах справи №917/814/16

За заявою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до Приватного акціонерного товариства "АвтоКраз"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа №917/814/16 за заявою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАз" про банкрутство.

До Господарського суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Автокраз" про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яковенко А.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 прийнято до свого провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Автокраз" про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку до розгляду в межах справи № 917/814/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "АвтоКраз" та відкрито провадження; вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); витребувано у Приватного акціонерного товариства "АвтоКраз": копію наказу про зарахування на роботу ОСОБА_1 ; копію наказу №225 від 16.09.2020 про розірвання трудового договору із ОСОБА_1 ; довідку щодо виплати ОСОБА_1 заробітної плати при звільненні та компенсації за невикористану відпустку із зазначенням часу виплати або довідку про наявність такої заборгованості.

До Господарського суду міста Києва від відповідача на виконання вимог ухвали суду від 29.12.2020 надійшли витребувані документи.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.

У відповідності до ч.8 статті 251 ГПК України При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частинами 1 та 2 статті 161 ГПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи, а також доказами, що були надані позивачем протягом усього періоду розгляду справи в суді.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, встановив наступне.

ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника управління контролю якості з 01.03.2016, з окладом відповідно до штатного розпису, з його згоди, що підтверджується копією наказу Публічного акціонерного товариства «АвтоКраз» №12 від 26.02.2016.

Відповідно до копії наказу Приватного акціонерного товариства «АвтоКраз» №225 від 16.09.2020 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника управління контролю якості за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 43 Конституції України право на своєчасне отримання винагороди за працею захищається законом.

Статтею 1, 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконувану ним роботу.

За нормами ст. ст. 21, 22 Закону України "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

У ч. 3 ст. 15 зазначеного Закону закріплено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оплату праці").

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Ст. 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Як вбачається із наданими сторонами доказами до суду, відповідач всупереч наведеним законодавчим положенням при звільненні ОСОБА_1 не виплатив йому заробітну плату. Як вказує позивач у позовній заяві, заборгованість відповідача з виплати позивачеві заробітної плати становить 39 707,83 грн.

Вказаний розрахунок позивачем був здійснений на підставі кінцевого розрахунку (копія якого додано до позовної заяви), де вказано розмір невиплаченої заробітної плати за січень-серпень 2020 року у розмірі 20 094,55 грн., та підлягає виплаті за вересень 2020 року заробітна плата у розмірі 19 613,28 грн.

Відповідачем на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 28.12.2020 надано довідку про розмір заборгованості по заробітній платі у сумі 33 658,24 грн., проте відповідно до цієї довідки за лютий місяць не зазначено розміру заробітної плати до виплати, крім того заробітна плата за вересень 2020 також різна, в той же час відповідачем не надано доказів про виплату такої заробітної плати та не надано пояснень з приводу не зазначення розміру заробітної плати в лютому місяці 2020 року та різниці сум у вересні місяці, таким чином відповідачем не було спростовано розрахунок позивача (який підтверджується копією кінцевого розрахунку, підписаного бухгалтером відповідача та з яким ознайомлений позивач, про що міститься його підпис). Оскільки ухвала суду від 28.12.2020 про витребування доказів в частині надання доказів виплати заробітної плати відповідачем виконана не була, суд, відповідно до приписів частини десятої статті 81 ГПК України, визнає обставину (розмір заборгованості наданий позивачем), для підтвердження, спростування якої витребовувались, зокрема докази сплати заборгованості.

Таким чином, доказів на спростування розміру заборгованості з виплати заробітної плати відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПрАТ «АвтоКраз» заборгованості з виплати заробітної плати у розмірі 39 707,83 грн.

Крім того, керуючись положеннями ч. 2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 102 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, статтями 13, 74, 76-79, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «АвтоКраз» (39631, Полтавська обл., м. Кременчук, вулиця Київська, 62; ідентифікаційний код 05808735) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 39 707 (тридцять дев`ять тисяч сімсот сім) грн. 83 коп. Видати наказ.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «АвтоКраз» (39631, Полтавська обл., м. Кременчук, вулиця Київська, 62; ідентифікаційний код 05808735) в дохід Державного бюджету України 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Суддя А.В. Яковенко