ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2021 р. Справа №914/2617/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.

секретар судового засідання Федорів Н.

розглянувши апеляційні скарги Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 21.05.2021 за № 2302-вих-42427

та Приватного підприємства Аніла від 01.06.2021

на рішення Господарського суду Львівської області від 16.04.2021 (повний текст рішення складено 29.04.2021, Матвіїв Р.І.)

у справі № 914/2617/20

за позовом Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача Приватного підприємства Аніла, м. Львів,

про розірвання договору оренди нерухомого майна від 27.06.2018 року, зобов`язання повернути об`єкт оренди

за участю представників учасників процесу:

від позивача Пучак І.А.

від відповідача Думич А.М.

ВСТАНОВИВ:

Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом про розірвання договору оренди нерухомого майна від 27.06.2018, зобов`язання ПП Аніла повернути об`єкт оренди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем істотних умов договору оренди від 23.05.2002 №951/2002.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.04.2021 у справі №914/2617/20 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що доводи позивача про істотне порушення відповідачем умов спірного договору не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, зокрема, не доведено, в чому саме полягає шкода, яка завдана органу місцевого самоврядування використанням об`єкта оренди не за призначенням.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в обґрунтування якої скаржник зазначив, що рішення суду є необґрунтованим, прийнятим з неповним дослідженням обставин справи та порушенням норм матеріального права. Зокрема, апелянт звертає увагу суду на те, що проведення перевірки на предмет дотримання умов договору є правом та прямим обов`язком управління комунальної власності як розпорядника майна територіальної громади м. Львова та сторони договору оренди. акт перевірки складено з дотриманням загальних вимог до документів та в межах повноважень управління комунальної власності. Окрім того, під час проведення перевірки факт нецільового використання приміщень був визнаний відповідачем, директором останнього було підписано даний акт без зауважень. Також, скаржник, посилаючись на норми ст. 773, 783 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» зазначає, що підставою для розірвання договору оренди може бути належним чином доведене невиконання орендарем хоча б одного з його зобов`язань, передбачених законом або договором оренди.

На думку скаржника, порушення умов договору оренди призводить до завдання істотної матеріальної шкоди, оскільки, здаючи нежитлове приміщення під індексом 4 для складських потреб, а не для розміщення ломбарду місцевий бюджет значною мірою позбавляється коштів, які б мали надходити за оренду приміщення з цільовим призначенням «для фінансових установ, ломбардів, тощо».

З огляду на викладене, позивач просить рішення Господарського суду Львівської області від 16.04.2021 у справі №914/2617/20 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Окрім того, в мотивувальній частинні рішення Господарського суду Львівської області від 16.04.2021 у справі №914/2617/20 було зазначено про відсутність у матеріалах справи доказів надіслання Управлінню комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради документів на підтвердження витрат понесених ПП Аніла на правову допомогу. Враховуючи відсутність підстав для врахування доказів, поданих відповідачем на підтвердження обґрунтованості вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу є не підтвердженими.

ПП Аніла звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення Господарського суду Львівської області від 16.04.2021 в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з позивача судові витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2021 у справі № 914/2617/20 склад колегії сформований з суддів: Орищин Г.В. головуюча суддя, судді Галушко Н.А. та Желік М.Б.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради на рішення Господарського суду Львівської області від 16.04.2021 у справі №914/2617/20.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП Аніла на рішення Господарського суду Львівської області від 16.04.2021 у справі №914/2617/20. Об`єднано в одне апеляційне провадження апеляційні скарги Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та ПП Аніла. Розгляд справи № 914/2617/20 призначено в судовому засіданні на 24.06.2021.

В судовому засіданні 24.06.2021 було оголошено перерву у розгляді справи № 914/2617/20 до 29.07.2021.

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради підтримав повністю, проти доводів апеляційної скарги ПП Аніла заперечив.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги ПП Аніла підтримав повністю, проти доводів апеляційної скарги Управління заперечив з мотивів, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх. № 01-04/4273/21 від 09.06.2021), рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, відтак, просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до ст. 269 ГПК України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія, встановила наступне:

27.06.2018 Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (орендодавець) та ПП Аніла (орендар) уклали договір оренди № Ф-11248-18 нерухомого майна.

Згідно з умовами договору орендодавець на підставі наказу Управління комунальної власності від 07.05.2018 № 233-0, наказу управління комунальної власності від 05.06.2018 № 280-О, наказу управління комунальної власності від 22.06.2018 № 303-О та договору оренди від 08.04.2013 № Ф-8623-13, передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно (об`єкт оренди), що знаходиться на балансі ЛКП Сонячне (балансоутримувач). Об`єктом оренди є приміщення першого поверху, що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Володимира Великого, 34, загальною площею 281,2 м2, з індексами приміщень - 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, відповідно до даних технічного паспорта ОКП ЛОР БТІ та ЕО від 07.01.2017, інвентаризаційна справа № 664.

Відповідно до п. 2.1 договору об`єкт оренди орендар буде використовувати в такому порядку:

- нежитлове приміщення під індексом 16, площею 67,0 кв.м. - для продажу змішаною торгівлею продовольчими та непродовольчими товарами і товарами підакцизної групи;

- нежитлове приміщення під індексом 2, площею 57,9 кв.м. - для торгівлі продовольчими товарами, крім товарів підакцизної групи;

- нежитлові приміщення під індексами 3, 4, 5, 6, 10, 14, 15, площею 111,0 кв.м, - для складських приміщень;

- нежитлові приміщення під індексами 1, 11, 12, 13, площею 10,2 кв.м, - для службових потреб;

- нежитлові приміщення під індексами 7, 8, 9, площею 35,1 кв.м, - для офісних приміщень.

Термін договору оренди визначений на 9 років 364 дні з 27 червня 2018 року до 26 червня 2028 року включно (п. 4.1 договору).

Відповідно до п.п. 6.2.1., 6.2.2., 6.2.3., 6.2.4. договору орендодавець має право: контролювати наявність і стан, напрямки та ефективність використання об`єкта, переданого в оренду за цим договором; здійснювати контроль за станом майна через візуальне обстеження зі складанням акта обстеження (право на безперешкодний доступ до об`єкта з метою здійснення оперативного контролю за використанням майна орендарями має балансоутримувач); з власної ініціативи здійснювати перевірку дотримання орендарем умов цього договору; у разі встановлення факту порушень орендарем умов цього договору орендодавець має право здійснювати перевірку на власний розсуд.

Згідно п. 6.2.5. договору орендодавець має право достроково розірвати цей договір за наявності підстав, передбачених чинним законодавством України, якщо орендар:

- користується майном всупереч цільовому призначенню, визначеному у пункті 2.1. договору (п. 6.2.5.1 договору);

- у порушення порядку, встановленого у підпункті 7.2.4 договору, передав приміщення (п. 6.2.5.2 договору);

- не вносить плату за користування майном протягом трьох місяців підряд (п. 6.2.5.3. договору).

Пунктом 7.1. договору сторони узгодили, що орендар зобов`язується використовувати об`єкт оренди відповідно до його призначення та умов цього договору; відповідно до п. 6.2 договору надавати безперешкодний доступ на об`єкт оренди представників орендодавця з метою перевірки його використання у відповідності до умов цього договору.

20.11.2020 з метою перевірки дотримання умов договору оренди № Ф-11248-18 від 27.06.2018 комісією в складі Гриценка М.В. - провідного спеціаліста КЕВ УКВ ДЕР ЛМР, Бенько Б.І. директор ПП Аніла проведено перевірку та обстеження об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою вул. Володимира Великого, 34, загальною площею 281,2 м2. На підставі проведеної перевірки було підписано акт №477-нп/20 (а.с. 212-214 т.І).

З даного акта вбачається, що об`єкт оренди використовує ПП Аніла.

Стан об`єкта: задовільний.

Приміщення під інд. 2 використовується для торгівлі продовольчими товарами, крім товарів підакцизної групи;

приміщення під індексами 3, 14, 15 використовуються для складу;

приміщення під індексами 10, 11 - коридор;

приміщення під індексами 12, 13, 1 - використовуються для службових потреб;

приміщення під індексом 16 використовується для продажу змішаною торгівлею продовольчими товарами та не продовольчим товаром і товарами підакцизної групи,

також в приміщенні під індексом 16 розташована барна стійка, за якою здійснюється розливання та продаж товарів підакцизної групи;

приміщення під індексами 7, 8, 9 - використовуються під офіс,

приміщення під індексом 5 та 6 не використовуються,

приміщення під індексом 4 використовується для ломбарду.

Перевірка супроводжувалась фото фіксацією.

До матеріалів справи долучені копії фотознімків зроблені 20.11.2020 (а.с. 191-211 т.І).

На підтвердження обставини розміщення на орендованому об`єкті ломбарду позивачем також подано скріншоти зі сторінки Facebook, list.in.ua, зроблені 03.02.2021, з інформацією про розміщення Ломбарду Платинум на вул. Володимира Великого, 34., скріншоти із сайту besplatka.ua та sbo.ua з інформацією про розміщення Ломбарду Платинум на вул. Володимира Великого,34., фотокопію реклами ломбарду Платинум зроблену 20.11.2020 о 16:52 год на вул. Володимира Великого, 34.

З огляду на факт неналежного виконання відповідачем умов договору (використання майна не за цільовим призначенням), позивач звернувся до суду із позовом про розірвання договору та зобов`язання відповідача звільнити та повернути об`єкт оренди шляхом виселення.

Приймаючи рішення судова колегія враховувала наступне:

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як було зазначено вище, між сторонами виникли правовідносини щодо виконання договірних зобов`язань у орендних відносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України та ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендарю) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Основні обов`язки орендаря передбачені ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна. Так, за договором оренди орендаря може бути зобов`язано використовувати об`єкт оренди за цільовим призначенням відповідно до профілю виробничої діяльності підприємства, майно якого передано в оренду, та виробляти продукцію в обсягах, необхідних для задоволення потреб регіону. Орендар зобов`язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню. Орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частиною 3 статті 26 цього ж Закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Як було зазначено вище, підписавши договір оренди без зауважень, сторони пунктом 7.1. узгодили, що орендар зобов`язується використовувати об`єкт оренди відповідно до його призначення та умов цього договору.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Так, ст. 783 Цивільного кодексу України Розірвання договору найму на вимогу наймодавця передбачено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі.

Статтею 773 Цивільного кодексу України також передбачено право наймодавця вимагати розірвання договору та відшкодування збитків, якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму.

Пунктом 6.2.5.1 Договору також передбачено право орендодавця достроково розірвати цей договір за наявності підстав, передбачених чинним законодавством України, якщо орендар користується майном всупереч цільовому призначенню, визначеному у пункті 2.1 цього договору.

Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Так, ст. 773 Цивільного кодексу України, 783 ЦК та умови договору передбачають право позивача вимагати розірвання договору у зв`язку з нецільовим використанням майна. Якщо позивач обирає такий спосіб захисту, то він повинен дотриматись умов щодо такого розірвання договору, а такі умови передбачені ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України. Тому для доведення обґрунтованості права позивача на розірвання договору оренди потрібно встановити як доведеність факту використання майна всупереч цільовому призначенню, так і доведеність істотності такого порушення.

Як вбачається з матеріалів справи, факт порушення обов`язку цільового використання майна підтверджується актом перевірки №477-нп/20 від 20.11.2020. До акта на підтвердження вказаних у ньому фактів долучено також фототаблиці.

Так, акт перевірки приміщення фіксує, зокрема, що приміщення під індексом 4 використовується для ломбарду. Договором визначено, що нежитлові приміщення під індексами 3, 4, 5, 6, 10, 14, 15, площею 111,0 кв.м, використовуються для складських приміщень.

Відповідно до п. 6.2.2 договору орендодавець має право здійснювати контроль за станом майна через візуальне обстеження зі складанням акта обстеження (право на безперешкодний доступ до об`єкта з метою здійснення оперативного контролю за використанням майна орендарями має балансоутримувач); з власної ініціативи здійснювати перевірку дотримання орендарем умов цього договору; у разі встановлення факту порушень орендарем умов цього договору орендодавець має право здійснювати перевірку на свій власний розсуд.

Відповідно до п 4.2.3. Положення про оренду майна територіальної громади м. Львова затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 07.06.2007 № 897 «Про врегулювання питань оренди майна територіальної громади м. Львова» (зі змінами та доповненнями) Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради здійснює контроль за використанням майна, переданого в оренду, через проведення планових та позапланових перевірок.

Відповідно до Положення про оренду майна територіальної громади м. Львова облік та контроль за використанням майна, зданого в оренду (користування), регламентовано розділом 6. Відповідно до п. п. 6.2-6.4. Положення Управління комунальної власності департаменту економічної політики проводить облік орендних платежів та слідкує за використанням майна способом проведення планових перевірок, але не частіше одного разу на рік. Контроль за виконанням умов договору оренди комунального майна покладається на орендодавця та балансоутримувача. Проведення перевірки і складання за її результатами акта якраз і є формою такого контролю. У разі невиконання чи неналежного виконання орендарем зобов`язань за договорами оренди, що встановлюються за результатами планових перевірок, та/або якщо інформація отримана відповідно до пункту 4.2.2, орендодавець комунального майна зобов`язаний вживати заходи для дострокового розірвання договору оренди на підставах та у порядку, встановлених законодавством України. Заходи для дострокового розірвання договору вживаються у разі виявлення і належного підтвердження фактів нецільового використання об`єктів оренди, передання об`єкта оренди в суборенду без згоди орендодавця, наявності заборгованості зі сплати орендної плати протягом 3 місяців підряд і більше, невикористання об`єкта оренди, якщо таке невикористання створює загрозу його пошкодженню чи знищенню.

З матеріалів справи вбачається, що перевірка проводилась в присутності директора ПП «Аніла» Бенько Б. І., який, підписав акт проведення перевірки без будь-яких зауважень.

З огляду на вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що акт перевірки складено із дотриманням положень нормативних актів позивача та в межах його повноважень, а доводи відповідача зводяться не до спростування факту нецільового використання орендованого майна, що відображено в акті, а до незначних недоліків в його оформленні, які не впливають на його дійсність.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що факт порушення обов`язку цільового використання майна є доведеним та підтвердженим матеріалами справи.

Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що порушення орендарем умов договору оренди нерухомого майна щодо користування річчю всупереч цільовому призначенню, є істотним, оскільки значною мірою позбавляє орендодавця того, на що він розраховував при укладенні договору, зокрема, надходження відповідних коштів з орендної плати.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за змістом статті 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

При визначенні розміру ставки орендної плати за користування майном комунальної власності м. Львова Управління комунальної власності керується додатком №2 Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м Львова, затвердженим ухвалою Львівської міської ради від 07.06.2007 р N8 897.

При розрахунку орендної плати до об`єкта оренди за цільовим призначенням «Крамниць-складів, магазинів-складів» Управління комунальної власності застосовує орендну ставку у розмірі 14%.

При розрахунку орендної плати до об`єкта оренди за цільовим призначенням «Фінансові установи (крім банків, у тому числі їх відділень, філій, управлінь), клірингові установи, ломбарди, біржі, брокерські, дилерські, маклерські, ріелторські контори (агентства нерухомості), банкомати» застосовується орендна ставка у розмірі 24%.

Відтак, здаючи дане приміщення для складських потреб, а не для розміщення ломбарду Управління комунальної власності значною мірою позбавляється коштів, які б могло отримувати. Внаслідок таких дій місцевому бюджету, завдається значна матеріальна шкода.

Таким чином, істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як порушення обов`язку цільового використання майна, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання зазначеного договору оренди в судовому порядку.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що позивач жодним чином не обґрунтував істотності порушення відповідачем умов договору оренди, які б мали свідчити про достатність виявленого порушення для розірвання відповідного договору оренди.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

Скаржником з врахуванням вищенаведених нормам права, належними та допустимими доказами підтверджено свої доводи, викладені в апеляційній скарзі.

В свою чергу відповідачем не спростовано доводи апеляційної скарги.

Зважаючи на викладене, за результатами дослідження та оцінки за правилами статті 86 ГПК України зібраних у справі доказів та обставин у сукупності, з урахуванням ст.ст. 2, 13, 14 ГПК України, судом апеляційної інстанції встановлено, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними і допустимими доказами, а відтак, наявні правові підстави для їх задоволення.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що, приймаючи рішення про задоволення позову, місцевий господарський суд неповно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав невірну юридичну оцінку обставинам справи, в зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Стосовно апеляційної скарги ПП Аніла на рішення Господарського суду Львівської області від 16.04.2021 в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Таким чином, з огляду на те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та скасування рішення Господарського суду Львівської області від 16.04.2021 у справі №914/2617/20 і задоволення позовних вимог, відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ПП Аніла.

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради задоволити.

В задоволенні апеляційної скарги ПП Аніла відмовити.

Рішення Господарського суду Львівської області від 16.04.2021 у справі №914/2617/20 скасувати частково.

Позов задоволити.

Розірвати договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Ф-11248-18 від 27.06.2018,укладений між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та ПП Аніла.

Зобов`язати ПП Аніла повернути об`єкт оренди шляхом виселення з приміщення за адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого, 34, загальною площею 281,2 м2.. Стягувач - між Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ПП Аніла (79053, м. Львів, вул. Граб`янки, 9/10, ідентифікаційний код 23885946) на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м.Львів, пл. Галицька, 15, ідентифікаційний код 25558625) 6649,00 грн судового збору за розгляд спору Господарським судом Львівської області та 9973,50 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Господарському суду Львівської області видати наказ на виконання даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20-ти днів згідно статтей 287, 288 ГПК України.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено 05.08.2021.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік