УХВАЛА

м. Київ

05.08.2021Справа № 910/8089/20

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., за участю секретаря судового засідання Анастасової К.В. розглянувши заяву Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 910/8089/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІК LTD» до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про розірвання договору та стягнення 8 675 539,00 грн.

За участю представників сторін:

від заявника - не прибув

від позивача (стягувача) - Дзюба А.В.;

від відповідача (боржника) - Мельниченко К.Г.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 року, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 р. позов задоволено повністю, розірвано договір пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва №104 від 22.02.2008 року укладений між Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), правонаступником якого є Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІК LTD" у зв`язку з істотною зміною обставин та стягнуто з відповідача на користь позивача 8 675 536 грн. 00 коп. сплаченого пайового внеску та 132 235 грн. 09 коп. судового збору за рахунок коштів бюджету міста Києва.

25.03.2021 року Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві через канцелярію суду було подано заяву про роз`яснення судового рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 заяву Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про роз`яснення судового рішення від 12.10.2020 року задоволено, роз`яснено рішення Господарського суду міста Києва №910/8089/20 від 12.10.2020 року, що стягненню підлягають кошти 8 675 536 грн. 00 коп. сплаченого пайового внеску та 132 235 грн. 09 коп. судового збору саме за рахунок бюджету міста Києва як складової структури бюджетної системи України.

19.07.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві надійшла заява про зміну способу виконання судового рішення в частині стягнення судового збору.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.07.2021 заяву передано на розгляд судді Чебикіній С.О.

Розпорядженням керівника апарату № 05-23/1097/21 від 19.07.2021 призначено повторний автоматизований розподіл заяви у зв`язку з відпусткою судді Чебикіної С.О.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2021 заяву передано на розгляд судді Демидову В.О.

У зв`язку з технічних причин пов`язаних з роботою «Діловодство спеціалізованого суду», що підтверджується актом від 23.07.2021, ухвала внесена 26.07.2021.

Як вбачається з поданої заяви Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про зміну способу виконання судового рішення в частині стягнення судового збору, останній зазначає, що здійснення безспірного списання коштів на підставі наказу у сумі 132 235,09 грн на користь Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІК LTD", сплачених як судовий збір за подання Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІК LTD" позовної заяви до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) можливо за умови внесення в резолютивну частину наказу зміни способу стягнення вказаної суми коштів, а саме стягнення коштів у розмірі 132 235,09 грн з Державного бюджету України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 розгляд заяви Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 на підставі наказу від 11.01.2021 у справі № 910/8089/20 призначено на 05.08.21

До початку судового засідання 05.08.2021 від представника боржника надійшли письмові пояснення, відповідно до яких останній вважає, що виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 в частині стягнення 132 235,09 грн судового збору за рахунок коштів бюджету міста Києва є неможливим.

У судове засідання 05.08.2021 представник заявника не прибув, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІК LTD» та представник Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) у судове засідання прибули надали свої пояснення.

Представник стягувача заперечував стосовно задоволення заяви про зміну способу виконання рішення суду, просив відмовити в її задоволенні.

Оскільки явка представників учасників справи обов`язковою судом не визнавалась, суд розглянув заяву Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 за наявними в матеріалах справи доказами.

В судовому засіданні 05.08.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частину ухвали суду.

Розглянувши заяву Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у цій справі, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ч. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У відповідності до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Пунктом 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 № 45) (далі - Порядок № 845) передбачено, що безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Відповідно до пункту 19 Порядку № 845 безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету або у заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.

Частинами 1, 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

В основу судового акту про встановлення чи зміну способу або порядку виконання судового рішення має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Водночас, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати рішення суду по суті.

Так Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 заяву Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про роз`яснення судового рішення від 12.10.2020 року задоволено, роз`яснено рішення Господарського суду міста Києва №910/8089/20 від 12.10.2020 року, яким зазначено, що стягненню підлягають кошти 8 675 536 грн. 00 коп. сплаченого пайового внеску та 132 235 грн. 09 коп. судового збору саме за рахунок бюджету міста Києва як складової структури бюджетної системи України.

Зокрема зазначено, що грошові кошти по договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва №1104 від 22.02.2008 року були перераховані та зараховані до бюджету міста Києва на казначейський рахунок №0001, в зв`язку із чим є доходом міста Києва, а не коштами Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), стягненню підлягають кошти саме за рахунок бюджету міста Києва як складової структури бюджетної системи України.

В силу приписів статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Натомість, як вбачається зі змісту заяви про зміну способу виконання рішення суду, запропоновані Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві заходи для виконання судового рішення в цій справі фактично стосуються зміни рішення суду по суті, а саме зазначення про стягнення грошових коштів у сумі 132 235 грн. 09 коп. з Державного бюджету України, що свідчить про необґрунтованість вказаної заяви.

Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини заборгованість із виплати належних заявникам грошових коштів, визнана рішенням національного суду, яке набуло статусу остаточного, вважається "майном" у розумінні статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Держава є відповідальною за борги державної установи чи підприємства, незважаючи на те, що установа є окремою юридичною особою. Отже, держава є відповідальною за невиплату заявникам сум, присуджених їм рішеннями, винесеними проти таких установ. При цьому Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що категорія спору та суть самого права на виплату, яка передувала постановленню рішення національним судом, не має значення.

Оскільки грошові кошти по договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва №1104 від 22.02.2008 року були перераховані та зараховані до бюджету міста Києва на казначейський рахунок №0001, в зв`язку із чим є доходом міста Києва, підлягають стягненню саме за рахунок бюджету міста Києва як складової структури бюджетної системи України.

Отже, право стягувача на отримання належних йому грошових коштів, присуджених до стягнення з бюджету міста Києва як складової структури бюджетної системи України, не може залежати від суб`єктивної волі органу держави, на якого законодавством покладено обов`язок з виконання такого рішення.

В свою чергу, заявником не надано суду належних та допустимих доказів, у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження неможливості виконання судового рішення в цій справі у встановлений ним спосіб.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про зміну способу виконання судового рішення в цій справі.

Керуючись статтями 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 910/8089/20 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.08.2021

Суддя В.О. Демидов