РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.07.2021Справа № 910/1678/21

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Лиськова М.О.,

при секретарі судового засідання Свириденко А.С.

За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАУС.МІ ЮКРЕЙН" (площа Майдан Незалежності, буд. 2, оф. 414, м. Київ 1,01001)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЛАТОВЄСТ" (вул. Набережно-Лугова, буд. 3, м. Київ 71, 04071)

про стягнення 237 507,04 грн. та розірвання договору

Та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЛАТОВЄСТ"

(вул. Набережно-Лугова, буд. 3, м. Київ 71, 04071)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАУС.МІ ЮКРЕЙН" (площа Майдан Незалежності, буд. 2, оф. 414, м. Київ 1,01001)

про зобов`язання виконати умови договору

За участі представників учасників справи згідно протоколу

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАУС.МІ ЮКРЕЙН" (далі-позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЛАТОВЄСТ" (далі-відповідач) про стягнення 237 507,04 грн. заборгованості та розірвання договору від 17.09.2020 №17/09/2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/1678/21 від 10.02.2021 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання); встановлено сторонам строки на подання надання відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

15.03.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в котрому проти позову заперечує з підстав недоведеності та необгрнутованості.

16.03.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЛАТОВЄСТ" про зобов`язання виконати умови договору від 17.09.2020 №17/09/2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/1678/21 від 18.03.2021 прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЛАТОВЄСТ" до Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАУС.МІ ЮКРЕЙН" про зобов`язання виконати умови договору до розгляду з первісним позовом у справі № 910/1678/21. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Підготовче засідання у справі призначено на 14.04.2021.

13.04.2021 відповідачем за первісним позовом подано клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання з`явився 14.04.2021 з`явився представник позивача за первісним позовом, представник відповідача за первісним позовом в судове засідання не з`явився, протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 28.04.2021.

27.04.2021 відповідачем за первісним позовом подано клопотання про відкладення розгляду справи.

27.04.2021 позивачем за первісним позовом подано відзив на зустрічний позов.

У судове засідання з`явився 28.04.2021 з`явився представник позивача за первісним позовом, представник відповідача за первісним позовом в судове засідання не з`явився, протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 26.05.2021. Керуючись ст..177 ГПК України суд ухвалив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів

26.05.2021 через загальний відділ канцелярії до Господарського суду міста Києва від представника відповідача за первісним позовом надійшло клопотання про витребування доказів.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2021 судом оголошено перерву в підготовчому засіданні до 16.06.2021 та задоволено клопотання відповідача за первісним позовом про витребування доказів.

04.06.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЛАТОВЄСТ" до суду надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов та заперечення на відповідь на відзив щодо первісного позову.

15.06.2021 позивачем подано клопотання про долучення доказів по справі на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів.

Протокольною ухвалою суду від 16.06.2021 судом ухвалено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 14.07.2021.

У судовому засіданні 14.07.2021 судом оголошено перерву до 21.07.2021.

21.07.2021 в судове засідання з`явився представник позивача за первісним позовом позовні вимоги первісного позову підтримав в повному обсязі, проти задоволення вимог зустрічного позову заперечив. Представник відповідача просив задовольнити вимоги зустрічного позову та відмовити у задоволенні первісного позову.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 21.07.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача за первісним позовом підлягають задоволенню, а у задоволенні вимог зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.

17.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЛАТОВЄСТ», та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХАУС.МІ ЮКРЕЙН» укладено договір № 17/09/2020 предметом якого сторони погодили, що в порядку та на умовах визначених Договором, Відповідач зобов`язується за Технічним завданням Позивача та кресленнями КМ виготовити, здійснити ґрунтування, доставити і передати у власність Позивача металоконструкції в комплекті, виготовлені у відповідності до креслень КМ.

Разом із договором Сторони узгодили Додаток №1 KM під назвою "Металоконструкці

платформи mOne". Також сторони погодили, що строк її виготовлення становить 21 календарний день з дня отримання передплати.

Згідно специфікації, яка є додатком №2 до договору 17/09/2020 від 17.09.2020 року, Позивач замовив "Металоконструкцію платформи mOne" у кількості 2 штуки. Вказанною специфікацією Сторони погодили, що вартість замовлення становить 230 000,00 грн.

17.09.2021 року Відповідачем було виставлено рахунок-фактуру №110 на загальну суму замовлення 280 000,00 грн. Вказаним рахунком передбачено, що оплата має бути здійснена за наступні товари:

- виготовлення металоконструкції платформи mOne згідно Договору №17/09/2020 від 17.09.2020 року загальною вартістю 191 666,67 грн. без ПДВ (230 000.00 грн. з ПДВ);

- виготовлення металоконструкції платформи microOne згідно Договору №17/09/2020 від 17.09.2020 року загальною вартістю 41 666,67 грн. без ПДВ (50 000,00 грн. з ПДВ).

17.09.2020 року Позивач перерахував на банківські реквізити Відповідача 161 000,00 грн. в якості 70% передоплати за платформу mOne згідно рахунку №110 від 17.09.2020 року, що підтверджується платіжним дорученням №427 від 17.09.2020 року.

Таким чином, за твердженням позивача, строк виготовлення металоконструкції платформи mOne починається з 18.09.20 року та закінчився 08.10.2020 року.

Також, Сторони узгодили Додаток №3 КМ під назвою "Металоконструкція: алюмінієва

рама microOne (4 шт.), алюмінієва рама АТ-8 (1 шт.), алюмінієва рама АТ-9 (1 шт.), алюмінієва рама АР-7 (2 шт.)". Також сторони погодили, що строк її виготовлення становить 28 календарних днів з дня отримання передплати.

Згідно специфікації, яка є додатком №6 від 23.09.2020 року до договору 17/09/2020.

Позивач замовив наступні Металоконструкції:

- алюмінієва рама microOne (4 шт.),

- алюмінієва рама АF-8 (1 шт.),

- алюмінієва рама АF-9 (1 шт.),

- алюмінієва рама АF-7 (2 шт.).

Вказаною специфікацією Сторони погодили, що вартість вказаного замовлення становить 92 300,00 грн. з ПДВ.

23.09.2020 року Відповідачем було виставлено рахунок-фактуру №114 на загальну суму замовлення 92 300,00 грн.

Вказаним рахунком передбачено, що оплата має бути здійснена за наступні товари:

- алюмінієва рама microOne (4 шт.), вартістю 19000,00 грн. без ПДВ;

- алюмінієва рама АF-8 (1 шт.), вартістю 13750,00 грн. без ПДВ;

- алюмінієва рама АF-9 (1 шт.), вартістю 17500,00 грн. без ПДВ;

- алюмінієва рама АF-7 (2 шт.). вартістю 26666,67 грн. без ПДВ.

23.09.2020 року Позивач перерахував на банківські реквізити Відповідача 64 610,00 грн. в якості 70% передоплати за алюмінієві рами згідно рахунку №114 від 23.09.2020 року, що підтверджується платіжним дорученням №447 від 23.09.2020 року.

Таким чином, за твердженням позивача, строк виготовлення металоконструкцій алюмінієвих рам починається з 24.09.2020 року та закінчується 21.10.2020 року.

31.12.2020 року, Позивач надіслав на поштову адресу Відповідача повідомлення - претензію про розірвання договору №17/09/2020 від 17.09.2020 року, повернення попередньо сплачених коштів та сплату штрафних санкцій.

Вказане повідомлення-претензію Відповідач отримав 06.01.2021, що підтверджується витягом з поштового реєстру поштових відправлень АТ "Укрпошта" №937.

Проте, станом на дату написання позовної заяви, Відповідач кошти не повернув та надав відповідь в якій вказав, що причиною невиконання ним замовлення є надання Позивачем "сирих" креслень.

Водночас, звертаючись до суду із первісним позовом позивач вказує, що станом на день написання цієї позовної заяви відповідач так і не виконав замовлення, передбаченого специфікаціями 2 та 6. У зв`язку з чим позивач звертається до суду із позовними вимогами про розірвання договору №17/09/2020 від 17.09.2020 та про стягнення сум попередньої оплати.

Обґрунтовуючи вимоги первісного позову позивач вказує на грубе порушення умов договору зі сторони Відповідача, оскільки, у відповідності до пункту 6.1.2. Договору Відповідач не повідомляв Позивача про неможливість в передбачений Договором строк здійснити виготовлення та/або поставку товару.

Таким чином, позивач вказує, що станом на момент звернення до суду, Постачальник так і не передав Товар Покупцю за Договором, суму попередньої оплати так і не повернув.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 ГК України, глави 54 ЦК України (поставка, купівля-продаж).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідач заперечуючи проти задоволенні первісних позовних вимог вказує, що прострочення виконання сталося не з вини Постачальника, оскільки ним креслення КМ, які є Додатком №1 КМ, Додатком №3 КМ та Додатком №4 КМ до Договору №17/09/2020 від 17.09.2020 року були отримані ТОВ "ЗЛАТОВЄСТ" в підписаному вигляді через поштове відправлення "НОВА ПОШТА" лише 20.01.2021 року, а до цього були отримані по електронній пошті лише 22.10.2021 року.

Суд вважає таке твердження юридично неспроможним, з огляду на наступне.

Одним із основоположних принципів приватноправового регулювання є закріплений в пункті 3 статті 3 та статті 627 ЦК України принцип свободи договору, відповідно до якого укладення договору носить добровільний характер і ніхто не може бути примушений до вступу в договірні відносини.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 цього Кодексу).

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (частина 1 статті 640 ЦК України).

Статтею 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Тобто, в межах, наданих цивільним законом, учасники цивільного обороту можуть на власний розсуд врегулювати, чи співпадає момент укладення договору з моментом його підписання (та проставлення печаток).

Сторони цього спору, керуючись принципом свободи договору, у пункті 11.1. на власний розсуд врегулювали питання дати укладення договору, пов`язавши цей момент безпосередньо з моментом підписання сторонами.

Згідно Додатка №1 КМ під назвою "Металоконструкція платформи mOne" від 17.09.2020 року та СПЕЦИФІКАЦІЇ від 17.09.2020 року, яка є додатком №2 до договору №17/09/2020 вбачається, що сторони їх підписали 17.09.2020 року, а тому датою їх укладення є 17.09.2020 року.

Відповідно до Додатка №3 КМ під назвою "Металоконструкція: алюмінієва рама microOne (4 шт.), алюмінієва рама AF-8 (1 шт.), алюмінієва рама AF-9 (1 шт.), алюмінієва рама AF-7 (2 шт.)" від 23.09.2020 та СПЕЦИФІКАЦІЇ від 23.09.2020 року, яка є додатком №6 до договору 17/09/2020, слідує те, що сторони їх підписали 23.09.2020 року, а тому датою їх укладення с 23.09.2020 року.

Крім цього, факт отримання та підписання вищевказаних документів ТОВ "ЗЛАТОВЄСТ" підтверджується наступним:

рахунком-фактурою №110 від 17.09.2020 року, який підписаний та сформований виключно Відповідачем та в якому зазначено суму замовлення, скласти яку Відповідач міг тільки на основі отриманих вище документів, на підставі яких Відповідач визначив вартість робіт та вартість матеріалів необхідних для виготовлення товару;

рахунком-фактурою №114 від 23.09.2020 року, який підписаний та сформований виключно Відповідачем та в якому зазначено суму замовлення, скласти яку Відповідач міг тільки на основі отриманих вище документів, на підставі яких Відповідач визначив вартість робіт та вартість матеріалів необхідних для виготовлення товару.

Суд погоджується із доводами позивача за первісним позовом, що визначити суму замовлення та строки їх виготовлення без відповідного креслення неможливо. До цього ж, суд зазначає, що виставляючи рахунок на оплату, Відповідач свідомо розумів, що з моменту оплати рахунку він зобов`язаний буде виготовити передплачене замовлення у відповідні строки, на які він саме же і погодився.

Також ТОВ "ЗЛАТОВЄСТ" заперечуючи проти первісних позовних вимог та пред`являчи зустрічний позов про зобов`язання ТОВ "ХАУС.МІ ЮКРЕЙН" прийняти товар також посилається на ту обставину, що 30.12.2020 року останній повідомляв ТОВ "ХАУС.МІ ЮКРЕЙН" листом №30/12 про те, що затримка у виконанні поставки товару замовленого Позивачем за Договором №17/09/20 від 17.09.2020 року відбувається у зв`язку із тим що ТОВ "ХАУС.МІ ЮКРЕЙН": 1) було з затримкою надано креслення КМ; 2) креслення видали без інженерних розрахунків і вироби почали тріскатися в місцях зварювання під власного вагою.

Вказаний довід спростовується наступним.

Згідно умов договору під терміном "Креслення КМ" мається на увазі проект, що містять описання всіх важливих параметрів збірних металевих конструкцій, а також опис характеристик та комплектації їх складових елементів.

Згідно пункту 2.2. Договору: "Якість товару має в усьому відповідати технічним умовам, зазначених в кресленнях КМ, що передбачені цим Договором

Відповідно до пункту 3.1. Договору: "Покупець оплачує Постачальнику вартість товару, вказану в товаророзпорядчих документах на товар за цінами зазначеними в специфікаціях (в тому числі ПДВ-20%). Ціна товару (в тому числі ПДВ-20%) включає вартість розробки необхідних креслень, матеріалів, виготовлення товару, та доставки завантаження металоконструкцій Покупцю та доставки встановлюється у національній валюті України".

Пунктом 3.4. Сторони погодили, що: "Договірна ціна може бути переглянута Сторонами виключно у таких випадках: внесення змін до погоджених креслень КМ за ініціативою Покупця, зміна ціни в такому випадку обумовлюється-сторонами додатковій угоді до Договору".

Пунктом 6.4. Договору встановлено, що Покупець має право:

відмовитись від прийняття товару, якщо його кількість, комплектність та якість не відповідають умовам Договору, Специфікації та кресленням;

Покупець не має права в односторонньому порядку вносити зміни до узгоджених креслень КМ.

Враховуючи наведене, суд погоджується із твердженням позивача за первісним позовом, що зі змісту вищевикладених правових норм Договору слідує те, що "креслення КМ" розробляються саме відповідачем та узгоджуються сторонами. Саме відповідач, на основі відповідних креслень, формує ціну товару та визначає спроможність виготовлення цього товару в обумовлені строки.

Також ТОВ "ЗЛАТОВЄСТ" вказує, що 20.01.2021 та 25.01.2021 останній запропонував ТОВ "ХАУС.МІ ЮКРЕЙН" укласти додаткову угоду про встановлення нових термінів виконання замовлення, проте відповіді від позивача не отримав.

Проте, вказаний довід спростовується письмовою відповіддю на пропозицію від 21.01.2021 року, яку було надіслано на поштову адресу ТОВ "ЗЛАТОВЄСТ" цінним листом, що підтверджується поштовою накладною №392 від 01.02.2021 року.

ТОВ "ЗЛАТОВЄСТ" в обґрунтування зустрічних позовних вимог вказує, що 05.02.2021,12.02.2021 та 10.03.2021 року останній письмово повідомив ТОВ "ХАУС.МІ ЮКРЕЙН" про готовність конструкцій до передачі, проте Позивач не вчинив жодних дій щодо його отримання.

Вказаний довід спростовується письмовими відповідями ТОВ "ХАУС.МІ ЮКРЕЙН" від 08.02.2021 року та 22.03.2021 року, які було надіслано на поштову адресу ТОВ "ЗЛАТОВЄСТ" цінними листами.

У вказаних відповідях ТОВ "ХАУС.МІ ЮКРЕЙН" повідомило ТОВ "ЗЛАТОВЄСТ" про те, що у зв`язку із невиконанням замовлення в обумовлені строки, з вини ТОВ «ЗЛАТОВЄСТ» ТОВ "ХАУС.МІ ЮКРЕЙН" вказане замовлення вже не потрібне, оскільки його необхідність була потрібна виключно в обумовлені договором строки. ТОВ "ХАУС.МІ ЮКРЕЙН" було змушене перезамовити дані конструкції у інших виробників та вже отримало їх належної якості.

Суд зауважує, що у відзиві відповідача за первісним позовом останнім вказано, що згідно підпункту 6.3.3 пункту 6.3. Договору №17/09/200 від 17.09.2020 року, Покупець зобов`язаний прийняти товар на умовах визначених п. 5.7. Договору і в строк, зазначений в повідомленні Постачальника.

Стосовно даного твердження суд зазначає наступне.

26.10.2020 року ТОВ "ХАУС.МІ ЮКРЕЙН" уклало договір №26/10/2020 з ТОВ "МЕТАЛ МОНТАЖ СЕРВІС МАКС" про виготовлення металоконструкцій, а саме: рама металева SP-1 (2 шт.); рама металева SP-2 (2 шт.); рама металева SP-3 (2 шт.); рама металева SP-4 (2 шт.); кронштейн SC8 (18 шт.); кронштейн SC (2 шт.)

Отже, із матеріалів справи вбачається, що непоставка ТОВ "ЗЛАТОВЄСТ" товару, в обумовлені договором строки, стало наслідком неотримання цього товару покупцем (ТОВ "ХАУС.МІ ЮКРЕЙН") у строки встановлені Договором №17/09/2020 від 17.09.2020 року, та відповідно перезамовлення його Покупцем в іншого Постачальника. Таким чином, має місце випадок, коли ТОВ "ХАУС.МІ ЮКРЕЙН" не зможе використати результати договору №17/09/2020 від 17.09.2020, оскільки ці результати замовлені та отримані вже від іншого Постачальника.

З огляду на наведені норми права та встановлені обставини, відповідно до яких ТОВ "ХАУС.МІ ЮКРЕЙН" повідомив ТОВ "ЗЛАТОВЄСТ" про повернення суми здійсненої попередньої оплати товару, що за оцінкою суду свідчить про втрату Покупцем інтересу до продукції та про намір про розірвання укладеного договору поставки, слід дійти висновку щодо доведення ТОВ "ХАУС.МІ ЮКРЕЙН" права вимоги як про розірвання договору у судовому порядку через доведення ним обставин повного невиконання ТОВ "ЗЛАТОВЄСТ" протягом встановленого сторонами у договорі строку умов договору №17/09/2020 від 17.09.2020, так і про стягнення з ТОВ "ЗЛАТОВЄСТ" суми попередньої оплати товару в якості правового наслідку припинення договору.

Такого висновку притримується і Північний апеляційний господарський суд і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №910/11720/19.

Згідно з ч. 3 ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання зобов`язання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За твердженням позивача, котре не спростоване відповідачем, станом на день подання позову зобов`язання з повернення попередньої оплати у сумі 225 610,00 гривень відповідачем не виконано.

Доказів повної поставки товару або повернення частини попередньої оплати матеріали справи не містять. Вказане відповідачем не заперечується.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сума заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 225 610,00 гривень документально підтверджена та належним чином доведена, а позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 11 897,04 грн. - пені.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.4 Договору сторони погодили, що у випадку невиконання зобов`язань у строки, що передбачені п.5.2 Договору, постачальник зобов`язаний сплатити на користь покупця пеню в розмірі облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення.

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок пені та визнано його арифметично вірним.

За таких обставин, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 11 897,04 грн.

Підсумовуючи викладені вище та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги зустрічного позову задоволенню не підлягають, враховуючи невиконання позивачем за зустрічним позовом умов Договору стосовно виготовлення металоконструкцій у строки, що встановлені у специфікаціях до Договору.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №127/3429/16-ц.

Всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

З огляду на вказані вище приписи законодавства та встановлені судом обставини неналежного виконання відповідачем за первісним позовом умов договору щодо виготовлення металоконструкцій у строки обумовлені Договором, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги первісного позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАУС.МІ ЮКРЕЙН" підлягають задоволенню. Вимоги зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЛАТОВЄСТ" задоволенню не підлягають.

Судові витрати позивача за первісним позовом по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача за первісним позовом. Судові витрати позивача за зустрічним позовом з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог залишаються за позивачем за зустрічним позовом.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги первісного позову задовольнити.

2. Розірвати договір №17/09/2020 від 17.09.2020 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗЛАТОВЄСТ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ХАУС.МІ ЮКРЕЙН".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЛАТОВЄСТ" (вул. Набережно-Лугова, буд. 3, м. Київ 71, 04071; ідентифікаційний код 37725070) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАУС.МІ ЮКРЕЙН" (площа Майдан Незалежності, буд. 2, оф. 414, м. Київ 1, 01001; ідентифікаційний код 43476845) 225 610,00 грн. - основного боргу, 11 897,04 грн. - пені, та судовий збір у розмірі 5832,61 грн.

3. У задоволенні вимог зустрічного позову відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 30.07.2021

Суддя М.О. Лиськов