СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
05.08.2021 Справа № 922/483/21
Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О.В.
за участю секретаря судового засідання Курченко В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву адвоката Товариства з обмеженою відповідальністю Долина АПК Симонова А.А. (вх.№8750) щодо розподілу судових витрат у справі № 922/483/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Платан- Агро», м. Слов`янськ Донецької області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долина АПК», м. Харків
про стягнення коштів
Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.04.2021 позов задоволений, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Долина АПК» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Платан-Агро» 405000,00 грн. суми попередньої оплати, 14159, 24 грн. неустойки за договором поставки № 31-08/20-1Т від 31.08.2020 року, 6 287, 40 грн. судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 30.04.2021 заяву (вх. № 9622 від 27.04.2021 року) позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Долина АПК" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Платан-Агро" суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 600, 00 грн., в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 250, 00 грн відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням від 20.04.2021 та додатковим рішення від 30.04.2021, які ухвалені Господарським судом Харківської області у цій справі, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 20.04.2021 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 30.04.2021 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.07.2021 у даній справі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Долина АПК задоволено, рішення Господарського суду Харківської області від 20.04.2021 у справі № 922/483/21 скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Скасовано додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 30.04.2021 у справі № 922/483/21, та відмовлено у задоволенні заяви позивача (вх. № 9622 від 27.04.2021 року) про ухвалення додаткового рішення. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Платан-Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Долина АПК" судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 9431,11 грн.

29.07.2021 відповідач звернувся до суду з заявою про розподіл судових витрат, в якій відповідач просить стягнути з позивача 43000,00 грн витрат на правову допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що разом з відзивом на позов, відповідачем надано попередній розрахунок судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести в зв`язку із розглядом в Господарському суду Харківської області справи №922/483/21 на суму 16000,00 грн (а.с.58 т.1).

Колегія суддів враховує, що частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частина 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на викладене, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

29.07.2021 до закінчення судових дебатів, представником відповідача, адвокатом Симоновим А.А. усно заявлено про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді першої та апеляційної інстанції.

29.07.2021 (тобто у встановлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України строк) представник відповідача звернувся до апеляційного господарського суду з заявою про розподіл судових витрат, в якій зазначив, що докази на підтвердження містяться в матеріалах справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2021 розгляд заяви відповідача призначено на 05.08.2021, про що повідомлено учасників справи в порядку статей 120, 268 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 05.08.2021 представник відповідача підтвердив, що заявлена до стягнення сума судових витрат відшкодовується за розгляд справи в суді першої на апеляційної інстанції, також він зазначив, що сума 1 часу роботи адвоката визначена між ним та клієнтом є меншою ніж рекомендована рішенням №17від 21.03.2018 Радою адвокатів Харківської області сума гонорару, яка в рішенні визначена на рівні 50% від прожиткового мінімуму доходів для працездатних осіб. Також він зазначив, заявлена сума є співмірною із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не сповістив, правом на надання заперечень на заяву або про на зменшення розміру судових витрат на скористався.

Судом апеляційної інстанції вчинено всі необхідні дії щодо належного повідомлення учасників даної справи про розгляд заяви відповідача 05.08.2021 шляхом направлення ухвал за адресами їх місцезнаходження, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань.

Згідно даних реєстру поштових відправлень ПАТ «Укрпошта» сторони у справі ухвалу від 30.07.2021 про призначення заяви відповідача на 05.08.2021 отримали - 04.08.2021. (під час відправки ухвали на адресу ТОВ «ДОЛИНА АПК» присвоєно штрих код 380, ТОВ «ПЛАТАН АГРО» - 398, про що до матеріалів справи додані відповідні роздруківки з сайту ПАТ «Укрпошта»).

Відповідно до статей 202, 270 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що явка сторін обов`язковою судом не визнавалась та враховуючи належне повідомлення учасників даної справи, а також достатність матеріалів справи для об`єктивного, повного та всебічного розгляду заяви відповідача, та з огляду на 10-денний розгляд заяви, передбачений ст. 244 ГПК України, колегія суддів вирішила за можливе розглянути заяву відповідача про розподіл судових витрат без участі позивача, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши заяву представника відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у суді першої та апеляційної інстанції, апеляційний господарський суд зазначає таке.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Разом із тим згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до матеріалів справи, відповідач звертався до суду з клопотаннями від 11.03.2021, від 06.04.2021, від 20.04.2021,14.05.2021, від 13.07.2021, від 29.07.2021, від 05.08.2021, в яких просив долучити до справи докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, як то: акти приймання-передачі наданих послуг, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), рахунки-фактури, докази сплати.

Також відповідачем до матеріалів справи надано договір про надання правової допомоги №1 від 25.01.2021, згідно умов якого ТОВ «ДОЛИНА АПК» (клієнт) доручає, а Симонов Анатолій Анатолійович (адвокат) приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (п.1 договору).

Пунктом 2 договору передбачено види та обсяги правничої допомоги, серед яких: усне та письмове консультування з юридичних питань, складання та підписання від імені клієнта необхідних процесуальних документів, представництво інтересів клієнта, в тому числі судах всіх інстанцій та юрисдикцій із усіма без виключення процесуальним правами тощо.

Надання адвокатом правової допомоги клієнту по конкретним справам в судах оформлюється додатковими угодами до даного договору із зазначенням конкретної справи задля можливості включення до складу судових витрат сплачених клієнтом адвокату грошових сум, відповідно до пункту 4 договору.

Пунктом 4.1 договору врегульовано, що вартість наданих послуг адвокат визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, та виставляє клієнту відповідний рахунок на здійснення авансового платежу по сплаті гонорару. При цьому враховуються складність справи, кваліфікацій і досвід адвоката, та інші істотні обставини. Гонорар має бути не меншим за годину роботи ніж 50% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати, а саме з 01.01.2021 2270 грн, з 01.07.2021 2379,00 грн, з 01.12.2021 2481,00 грн. Оплата в зазначеному розмірі здійснюється за витрачений адвокатом час незалежно від того чи була фактично надана юридична допомога, яка була запланована (випадки відкладення розгляду справи, слідчих дій та ін., на які прибув адвокат і які не відбулись з різних причин).

За результатами надання юридичної допомоги щомісяця складається акт приймання-передачі наданих послуг, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги і її вартість. (п. 4.5 договору).

Відповідно до додаткової угоди від 25.01.2021, сторони договору домовились про те, що адвокат приймає на себе обов`язки, передбачені п. 2.1 договору, у справі за позовом ТОВ «ТД ПЛАТАН АГРО» до ТОВ «ДОЛИНА АПК» про стягнення заборгованості за договором поставки від 31.08.2021 №31-08/20-ІТ в судах господарської юрисдикції всіх інстанцій (п.1 додаткової угоди).

Пунктом 2 додаткової угоди сторони погодили вартість однієї години роботи адвоката при наданні юридичних послуг за договором складає 1000 грн.

Відповідно до довіреності від 25.01.2021 №2501/21д, ТОВ «ДОЛИНА АПК» уповноважує адвоката Симонова Анатолія Анатолійовича бути представником ТОВ «ДОЛИНА АПК» в господарських судах всіх інстанцій, із усіма без виключення процесуальними правами сторони.

Відповідно до Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 15.12.1995 року серії АВ№111102 (дублікат свідоцтва видано 17.09.2014), Симонову А.А. надано право на зайняття адвокатською діяльністю. Також його статус адвоката підтверджується даними Реєстру адвокатів України.

Отже, адвокат Симонов А.А. підтвердив договірні відносини між ним та ТОВ «ДОЛИНА АПК» з приводу надання правничої допомоги у справі №922/483/21, підстави представництва в суді господарської юрисдикції ТОВ «ДОЛИНА АПК» та свій статус адвоката.

Досліджуючи надані відповідачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення факту надання адвокатом Симоновим А.А. правничої допомоги відповідачу у даній справі, виходячи з такого.

Згідно наданих адвокатом відповідача до матеріалів справи документів на підтвердження надання відповідачу правничої допомоги, та згідно актів приймання передачі послуг, підписаних сторонами 11.03.2021, 06.04.2021, 20.04.2021, 13.05.2021, 13.07.2021 , 29.07.2021, 05.08.2021, а також згідно матеріалів справи, адвокат відповідача здійснював такі дії, зокрема, надавав консультації клієнту, вивчав судову практику для формування правової позиції, надав суду відзив на позов, заперечення на відповідь на відзив на позов, неодноразові пояснення, клопотання, заяви щодо заперечень стосовно винесення додаткового рішення від 30.04.2021, заяви щодо визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, та її доповнення, апеляційну скаргу, здійснював участь в судових засіданнях в суді як першої так і апеляційної інстанції, а також з метою отримання доказів на підтвердження позиції відповідача у даній справі, направляв адвокатські запити до фізичних осіб та правоохоронних органів.

Відповідно до статті 19 вказаного закону, видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши надані відповідачем докази витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає надані докази такими, що підтверджують витрати позивача на професійну правничу допомогу, крім витрат, що понесені відповідачем на складання та подання заяви про відкриття кримінальних проваджень від 19.02.2021 до Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області, про що зазначено в акті приймання-передачі наданих послуг від 11.03.2021 (а.с. 68 т.1), адже така заява не відноситься до витрат з надання правничої допомоги в господарській справі №922/483/21 та не охоплює відносини між сторонами, передбачені у додатковій угоді від 25.01.2021 до договору про надання правничої допомоги від 25.01.2021.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що чинне господарське процесуальне законодавство не ставить у залежність розподіл витрат особи на професійну правничу допомогу, на користь якої ухвалено рішення, від факту оплати нею цих послуг на рахунок адвоката.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлену правову позицію, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу підлягають розподілу.

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).

Отже, у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Проте, позивач не скористався правом на зменшення судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку із отриманням правничої допомоги, відповідного клопотання до суду не надав.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №922/2685/19.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18, додатковій постанові Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/5229/19.

Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, позивач не надав.

Також в контексті положень частини 5 статті 129 ГПК України, колегія суддів не вбачає підстав вважати такі витрати не пов`язаними з розглядом справи (крім витрат, що понесені відповідачем на складання заяви про відкриття кримінальних проваджень від 19.02.2021 до Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області), необгрунтованими або непропорційними до предмета даного позову, адже витрати складають близько 10% від ціни позову.

Як зазначалось, відповідачем у відзиві позов зазначено попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести на правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн.

Згідно клопотань від 11.03.2021, від 06.04.2021, від 20.04.2021,14.05.2021, від 13.07.2021, від 29.07.2021, від 05.08.2021 про долучення до матеріалів справи документів на підтвердження понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, відповідач надав суду як першої так і апеляційної інстанції рахунки-фактури, акти приймання-передачі наданих послуг, докази сплати, які свідчать про виконання адвокатом умов укладеного між клієнтом та адвокатом договору про надання професійної правничої допомоги, тобто повідомляв суд та позивача про такі витрати.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.3 ст. 124 ГПК України).

Разом з тим, частиною 6 ст. 129 ГПК України передбачено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом відповідача вчинено ряд необхідних заходів щодо накопичення доказової бази у даній справі та спростування позиції позивача, викладеної у позові, що призвело до належного захисту прав та інтересів відповідача, задоволення апеляційної скарги та відмови у позові, а тому колегія суддів вважає доведеним та обгрунтованим збільшений розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується матеріалами та фактично наданими послугами.

У постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі № 923/726/18, від 26.02.2020 у справі № 910/14371/18, викладено правову позицію, згідно з якою від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Аналогічна правова позиція також викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 року у справі №910/2170/18.

Отже, колегія суддів вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу заявлений відповідачем під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції є співмірним з обсягом наданої професійної правничої допомоги, витраченим адвокатом часом, складністю та значенням справи для ТОВ «ДОЛИНА АПК», та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Частиною 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За змістом частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові - на позивача.

За таких обставин, враховуючи задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОЛИНА АПК», скасування рішення Господарського суду Харківської області від 20.04.2021 з прийняттям нового про відмову у позові, а також скасування додаткового рішення від 30.04.2021, витрати на професійну правничу допомогу у суді першої та апеляційної інстанції покладаються на позивача.

Отже, враховуючи вищевикладене, зважаючи на приписи статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви ТОВ "ДОЛИНА АПК" про розподіл судових витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги та стягнення з ТОВ «ПЛАТАН АГРО» на користь ТОВ «ДОЛИНА АПК» 43000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву адвоката Товариства з обмеженою відповідальністю Долина АПК Симонова А.А. про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Платан-Агро" (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Університетська, буд. 36, прим. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Долина АПК" (61045, м. Харків, пров. Отакара Яроша, буд. 12-а, пов. 2, ) 43000,00 витрат на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції.

В іншій частині заяви адвоката Товариства з обмеженою відповідальністю Долина АПК Симонова А.А. про розподіл судових витрат відмовити.

Доручити Господарському суду Харківської області видати наказ.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. ст. 286- 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.В. Шевель