ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2021 Справа № 904/5240/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Тетерятник А.М.

за позовом Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м.Нікополь Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

про стягнення 35496,34 грн

Представники:

Від Позивача: Бойко Н.Л., довіреність № 25-4016 від 17.02.2020, представник

Від Відповідача: представник не з`явився

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (далі-Позивач) 28.05.2021 року звернулася з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі-Відповідач), в якому просить суд прийняти позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, як малозначний спір;

стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу в розмірі вартості відповідальної недостачі 35496,34 грн та судові витрати по справі.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем своїх обов`язків із зберіганням схоронності переданого йому до перевезення вантажу, внаслідок чого Позивачу, як вантажоодержувачу була спричинена фактична шкода.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

01.06.2021 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання по суті на 29.06.2021 о 11:00 год.

29.06.2021 ухвалою суду відкладено судове засідання по суті на 03.08.2021 об 10:30 год.

Відповідач в судові засідання призначені на 29.06.2021 та 03.08.2021 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (арк.с. 30, 32, 57-59).

Відповідно до ч.1, п.3 ч.3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи неявку Відповідача, належним чином сповіщеного про судові засідання, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника Відповідача.

В судовому засіданні 03.08.2021 року проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

3. Позиції інших учасників справи

22.06.2021 представник Відповідача надав відзив на позов (арк.с. 33-34), в якому просить суд відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог. Так, Відповідач у відзиві на позов вказує про те, що згідно з ст. 31 Статуту залізниць України відповідальність у повному обсязі має бути віднесена на вантажовідправника за навантаження у непідготовлені непридатні для перевезення цього вантажу вагони, ідо підтверджується актами про технічний стан вагонів ф. ГУ-106 ст. Нижньодніпровськ-Вузол та ст. Нікополь. Зазори, через які сталася втрата вантажу на шляху прямування, вантажовідправник міг виявити до завантаження вагонів вантажем. Пошкодження у вагонах маркування на поверхні вантажу не свідчить про його крадіжку під час перевезення, оскільки просипання вантажу призводить до утворення воронки та, як наслідок, пошкодження або відсутність маркування на поверхні вантажу. Причина втрати була зафіксована комерційними актами, які були підписані представником вантажоодержувача. Також, згідно з пунктами 4,5 розділу 15 Правил перевезення вантажів можливість транспортування у вагонах відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції визначається відправником. Перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов`язаний пересвідчитись що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов`язаний вжити додаткових заходів щодо ущільнення.

29.06.2021 канцелярією суду зареєстровано відповідь на відзив Відповідача (арк.с. 43-44), в якій позивач вказує, що у спірних перевезеннях Укрзалізницею під час прийняття вантажу до перевезення до вантажовідправника не було зроблено жодних письмових зауважень щодо непридатності вагонів (в комерційному та технічному відношенні) для перевезення вантажу. Не було зауважень залізниці і до якості здійсненого відправником завантаження. Жодних актів загальної форми ГУ-23 щодо наявності несправностей у спірних вагонах залізницею складено не було, що свідчить про відсутність зауважень до вагонів як комерційному, так і технічному відношенні. Додатні до відзиву на позов акти про технічний стан вагона № 9 та № 17 лише підтверджують, що спірні вагони технічно справні, а також те, що Укрзалізниця, приймаючи до перевезення дані вагони, розуміючи наслідки наявних зазорів, не скористувалось своїм правом та не відмовилась від їх прийняття до перевезення чим взяла на себе всю відповідальність за вантаж на шляху його прямування до вантажоотримувача. До того ж, з описової частини обох актів (Розділ Г) вбачається, що На момент прибуття вантажу течі вантажу не було, зазори ущільнені власним вантажем з залишками клоччя. Наявність залишків клоччя свідчить про те, що з боку вантажовідправника були прийняті міри щодо запобігання втрати вантажу на шляху прямування, які Укрзалізницею були прийнятті до перевезення та визнані належними. З даних описів вбачається крадіжка вантажу через зазори у вагонах.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

В травні 2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Коксовий завод "НОВОМЕД" відправило на ст. Нікополь Придніпровської залізниці вагони №№60238474, 60924354 із коксовим дріб`язком за залізничними накладними №44063766, 44063840 (арк.с. 10, 12).

Після прибуття вантажу 26.05.2020, в результаті перевірки вантажу на станції Нижньодніпровськ-Вузол було виявлено вагову нестачу, що підтверджується Комерційними актами №466001/57 та №466001/58 від 26.05.2020 (арк.с. 9, 11).

При складанні комерційного акту № 466001/57 від 26.05.2020 зазначено про те, що у вагоні № 60238474 виявлено менше проти документа на 12 850 кг дріб`язку кокосового, який у вагоні вміститися міг. По документу-вантаж маркований вапном, у вологому стані, тара перевірена. При огляді було виявлено, що навантаження вище бортів 5 см, слабо марковане вапном, крім наявних лійкоподібних поглиблень за рухом проїзду праворуч над 2-3 люками діаметром 260 см на всю вишину навантаження, до дна вагона, над 6-7 люками діаметром 220 см, глибиною - до дна вагона; ліворуч над 1-2 люками діаметром 260 см, на всю вишину навантаження, до дна вагона, над 4-5 люками діаметром 100 см, глибиною 100см. Зазори за рухом поїзду праворуч між кришками 2-3,6-7 люків та ліворуч між кришками 1-2,4-5 люків довжиною 20-25 см, шириною 2-3 см. На момент прибуття течі вантажу не було, зазори ущільнені власним вантажем з залишками клоччя. Вагон без дверний, люка були закриті. Вагон технічно справний. Зважування проводилось двічі, нестача вантажу підтвердилась

При складанні комерційного акту № 466001/58 від 26.05.2020 зазначено про те, що у вагоні № 60924354 виявлено менше проти документа на 4 450 кг дріб`язку кокосового, який у вагоні вміститися міг. По документу-вантаж маркований вапном, у вологому стані, тара перевірена. При огляді було виявлено, що навантаження вище бортів 5 см, слабо марковане вапном, крім наявних лійкоподібних поглиблень за рухом проїзду праворуч над 2-3 люками діаметром 150 см, глибиною 150 см, ліворуч над 6-7 люками діаметром 270 см, глибиною 120 см. Зазори за рухом поїзду праворуч між кришками 2-3 люками та поперечною балкою довжиною 20 см, шириною 2 см, ліворуч між кришками 6,7 люків та повздовжньою балкою довжиною 20 см, шириною 2 см. На момент прибуття течі вантажу не було, зазори ущільнені власним вантажем з залишками клоччя. Вагон без дверний, люка були закриті. Вагон технічно справний. Зважування проводилось двічі, нестача вантажу підтвердилась.

Відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Зазначеним пунктом Правил передбачено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить:

2% маси, зазначеної в перевізних документах, коли має місце вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Таким чином, розрахунок відповідальної недостачі здійснено з врахуванням норм чинного законодавства України, а саме відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів. При розрахунку вартості недостачі враховані 2% норми недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто), яка помножена на вартість вантажу за 1 т. (2512,98 грн) відповідно до рахунку на оплату №68 від 21.05.2020 (арк.с. 14), який оплачений платіжним дорученням № 245122 від 24.06.2020 (арк.с. 13).

Отже, загальна вартість недостачі у вагоні №60238474 складає - 9,399 тон х 2512,98 грн = 28343,39 грн (з ПДВ).

Отже, загальна вартість недостачі у вагоні №60924354 складає - 2,372 тон х 2512,98 грн = 7152,9539 грн (з ПДВ).

Враховуючи викладене, з обставин, викладених в комерційному акті, вбачається, що втрата вантажу відбулася з вини перевізника Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", який не забезпечив його схоронність під час перевезення.

В результаті виявленої недостачі, Позивач просить з урахуванням норми природної втрати стягнути її вартість з Відповідача у розмірі 35496,34 грн. Відповідач заперечує проти позову, посилаючись на відсутність належним чином оформлених доказів щодо нестачі, а також відсутність його у виникненні цієї нестачі.

На час розгляду справи сума недостачі не відшкодована Відповідачем.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Згідно зі ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 ГК України відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

У ч.ч. 1-3 ст. 314 ГК України зазначено, що перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Згідно з ч.1 ст.23 вищевказаного закону, перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до ст. 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно з п. е ч. 1 ст. 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі коли втрата, псування або пошкодження вантажу відбулися внаслідок: 1) таких недоліків тари, упаковки, які неможливо було виявити під час приймання вантажу до перевезення; 2) завантаження вантажу відправником у непідготовлений, неочищений або несправний вагон (контейнер), який перед тим був вивантажений цим же відправником (здвоєна операція); 3) здачі вантажу до перевезення без зазначення в накладній особливих його властивостей, що потребують особливих умов або запобіжних засобів для забезпечення його збереження під час перевезення; 4) стихійного лиха та інших обставин, які залізниця не могла передбачити і усунення яких від неї не залежало.

Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Вказані норми передбачають презумпцію вини перевізника у разі втрати, нестачі, псування й ушкодження вантажу, прийнятого до перевезення, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини. Обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на перевізникові. Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення. Крім того, він також зобов`язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі. Невиконання цього обов`язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: усунення цих обставин не залежало від перевізника; перевізник не міг запобігти цим обставинам.

Отже, перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу у випадках, коли причиною його незбереження була непереборна сила. Втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу внаслідок випадку, що не підпадає під визначення непереборної сили, відповідно до частини першої статті 924 Цивільного кодексу України не звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу. Тобто, законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу.

Відповідач 2 належних доказів, які доводять обставини, які звільняють від відповідальності, не надав.

Згідно статті 31 Статуту та пунктів 5 і 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу вантажовідправник перед навантаженням вантажу у вагон повинен визначити його придатність для перевезення вантажу у комерційному відношенні, при завантаженні вантажів, які містять дрібні фракції, - усунути щілини та конструктивні зазори вагонів, а також вжити заходів щодо запобігання видуванню або висипанню вантажу.

Відповідно до ч.3 ст.32 Статуту залізниць України відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Згідно з п. 5 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов`язаний пересвідчитися, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов`язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин на всю одночасно подану групу вагонів. У разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із шапкою). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої.

Згідно з п. 12.1 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20 грудня 1996 року №411, забороняється випускати в експлуатацію і допускати до руху в поїздах рухомий склад, у тому числі спеціальний рухомий склад, що має несправності, які загрожують безпеці руху, порушують охорону праці, а також ставити в поїзди вантажні вагони, стан яких не забезпечує збереження вантажів, що перевозяться. Вимоги до технічного стану рухомого складу, порядок його технічного обслуговування і ремонту, а також відправлення його на заводи та депо для ремонту визначаються Державною адміністрацією залізничного транспорту України.

З огляду на викладене, в разі завантаження вантажу (окатків) у технічно несправні вагони або вагони, непридатні для перевезення даного виду вантажів, перевізник (відповідач 2) був зобов`язаний відмовитись від прийняття вагонів у рухомий склад. Встановлені у даному спорі обставини свідчать про безспірний факт прийняття відповідачем 2 (залізницею) вагонів у рухомий склад без жодних заперечень і здійснення перевезення. При цьому відповідач 2 мав усі можливості запобігти втраті вантажу.

Приписами п. 2.1 Правил комерційного огляду поїздів та вагонів усі вагони, які прибувають і відправляються із станції, де розташований пункт комерційного огляду (ПКО) оглядаються з метою виявлення та усунення несправностей, що загрожують збереженню вантажів.

Відповідно до параграфу 1 Технічних умов розміщення та закріплення вантажів на відкритому рухомому складі, правильність розміщення та закріплення вантажів перевіряє залізниця.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери. У випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитися від їх використання. Якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталася внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника. Винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу. Прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера. У такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, встановлено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Згідно з ч.3 ст.917 ЦК України перевізник має право відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу.

Оскільки вантажі у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, Відповідач мав можливість належним чином здійснити огляд вагонів №60238474, 60924354 та встановити, що вказані вагони є непридатними для перевезення вантажу того виду (окатиші залізорудні), що були у нього завантажені відправником, та відмовитись від приймання вантажу до перевезення.

Спірний вантаж був прийнятий Залізницею до перевезення без зауважень, а прибуття вантажу з недостачею відбулось у технічному відношенні справних вагонах, що встановлене комерційними актами. Встановлені комерційними актами обставини, а саме наявні лійкоподібні поглиблення за рухом проїзду, свідчать про втрату частини вантажу саме під час перевезення.

Враховуючи, що перевезення відбувалося у технічно-справних вагонах, придатних для даної господарської мети, суд дійшов висновку про те, що саме ПАТ "Українська залізниця" в особі РФ "Придніпровська залізниця" несе відповідальність за втрату вантажу у вагонах №№60238474, 60924354.

Наведене узгоджується із правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №905/96/17 від 08.04.2019.

Відповідно до ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Статтею 105 Статуту визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

У статті 114 Статуту залізниць України закріплено положення, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно з п. 27 Правил приймання вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (Правила), вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2 % маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0 - 6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м`ясо свіже; 1,5 % маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива; 1 % маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м`ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м`ясні всякі; 0,5 % маси всіх інших вантажів.

Так, надані до позову комерційні акти №466001/57 та №466001/58 від 26.05.2020 (арк.с. 9, 11), свідчать про виявлені факти нестачі вантажу з вини Залізниці.

В обґрунтування вартості вантажу Позивачем надано видаткові накладні №44063766, 44063840 постачальника (арк.с. 10, 12).

Наведені матеріали справи є достатніми для встановлення факту нестачі та її розміру.

Загальна вартість недостачі у вагоні №60238474 складає - 9,399 тон х 2512,98 грн = 28343,39 грн (з ПДВ); у вагоні №60924354 складає - 2,372 тон х 2512,98 грн = 7152,9539 грн (з ПДВ).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що факт нестачі та її розмір доводиться матеріалами справи, а відсутність вини Залізниці у виникненні нестачі не доведено Відповідачем.

6. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Враховуючи те, що факт порушення ПАТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" своїх зобов`язань з перевезення вантажу залізничним транспортом є доведеним, внаслідок чого позовні вимоги Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул.Єжи Ґедройця, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 108, ) на користь Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (53200, Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Електрометалургів, 310, ) шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу в розмірі вартості відповідальної недостачі 35496,34 грн та судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 06.08.2021

Суддя Н.Б. Кеся