ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м.Харків Справа № 913/270/21
Провадження № 30/913/270/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв», м. Черкаси
до відповідача Щастинської районної державної адміністрації Луганської області, смт Новоайдар Луганської області
про стягнення 369029 грн 12 коп.
Суддя Голенко І.П.
Секретар судового засідання Саутенко К.О.
У засіданні брали участь:
від позивача - представник не прибув;
від відповідача - представник не прибув.
В С Т А Н О В И В:
Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 369029,12 грн за спожитий у січні-березні 2021 року природний газ за договором про постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № С/46-21 від 20.01.2021.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати поставленого позивачем природного газу.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 12.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/270/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 01.06.2021 о 12-10 год.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 01.06.2021 підготовче засідання у даній справі було відкладено на 23.06.2021 на 10-30 год.
На адресу господарського суду Луганської області від голови комісії з реорганізації (приєднання) відділу освіти Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області надійшли письмові клопотання № 232 від 28.05.2021 та № 292 від 17.06.2021 про заміну сторони у справі (відповідача) Відділу освіти Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області на Щастинську районну державну адміністрацію Луганської області, та відзиви на позовну заяву № 231 від 28.05.2021 та № 289 від 17.06.2021, в яких фактично викладено обґрунтування вимог клопотання про заміну сторони та не містять заперечень проти заявлених позовних вимог.
Ухвалою від 23.06.2021 господарським судом Луганської області здійснено заміну сторони (відповідача) у справі Відділу освіти Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області на Щастинську районну державну адміністрацію Луганської області; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.07.2021 на 10-30 год.
Судове засідання, призначене на 14.07.2021 на 10-30 год., не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Голенко І.П. на лікарняному.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 22.07.2021 розгляд справи по суті призначено на 04.08.2021 об 10-30 год.
Заявою від 13.07.2021 Щастинська районна державна адміністрація Луганської області просить розглянути справу за відсутністю представника, що судом задовольняється (а. с. 118).
Позивач звернувся до суду з клопотанням від 27.07.2021 № 789/08-21 про розгляд справи за наявними матеріалами справи та за відсутністю його представника, яке судом задоволено (а. с. 179).
04.08.2021 року господарський суд Луганської області розпочав розгляд справи по суті.
Щастинська районна державна адміністрація Луганської області надала відзив на позовну заяву б/н від 13.07.2021, яким просить визнати її неналежним відповідачем та просить залучити у якості відповідачів 1) Станично-Луганську селищну військово-цивільну адміністрацію Щастинського району Луганської області; 2) Нижньотеплівську сільську військово-цивільну адміністрацію Щастинського району Луганської області; 3) Широківську сільську військово-цивільну адміністрацію Щастинського району Луганської області; 4) Щастинську міську віськово-цивільну адміністрацію Щастинського району Луганської області.
В обґрунтування доводів адміністрація, посилаючись на постанову Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807 «Про утворення та ліквідацію районів», розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 717-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Луганської області», від 16.12.2020 № 1635-р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій», постанову Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1321 «Про затвердження Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються» вказує, що відбувся перехід повноважень прав та обов`язків (публічно-владне правонаступництво), а також перехід майна, майнових прав та обов`язків від Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області, що припиняється, до Щастинської районної державної адміністрації Луганської області.
Відповідно до п. 39 розділу VI Перехідних положень Бюджетного кодексу України районні ради здійснюють передачу із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст у власність сільських, селищних, міських територіальних громад установ та закладів, розташованих на їхній території, відповідно до розмежування видатків між бюджетами, визначеного цим Кодексом. З 1 січня 2021 року видатки на функціонування зазначених установ і закладів плануються та здійснюються з бюджетів таких територіальних громад.
Указом Президента України від 19.02.2021 № 62/2021 «Про утворення та реорганізацію військово-цивільних адміністрацій у Луганській області» на виконання Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» утворено: Станично-Луганську селищну військово-цивільну адміністрацію Щастинського району Луганської області; Нижньотеплівську сільську військово-цивільну адміністрацію Щастинського району Луганської області; Широківську сільську військово-цивільну адміністрацію Щастинського району Луганської області; Щастинську міську військово-цивільну адміністрацію Щастинського району Луганської області, які є тимчасовими державними органами, що здійснюють на вказаній території територіальних громад повноваження органів місцевого самоврядування.
Таким чином, усі заклади освіти повинні були фінансуватись не з державного бюджету, а з місцевого відповідно до ст. 89 Бюджетного кодексу України.
Крім того, відповідачем до відзиву надано рішення сесій Щастинської районної ради від 26.02.2021 № 6/4, від 26.02.2021 № 6/5, від 26.02.2021 № 6/6, від 10.03.2021 № 7/1, від 25.03.2021 № 8/2, № 8/5, від 15.04.2021 № 9/1 про передачу прав засновника та безоплатну передачу майна зі спільної власності територіальних громад, сіл, селищ у комунальну власність певних рад (а. с. 130-177).
За результатами розгляду клопотання Щастинської районної державної адміністрації Луганської області про залучення у якості відповідачів певних військово-цивільних адміністрацій, перелік яких наведено у відзиві, суд відмовляє керуючись ст. 48 ГПК України, оскільки залучення до участі у справі відповідачів здійснюється виключно за клопотанням позивача за доведеністю певних умов такого залучення, які визначені ст. 47 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини.
Пунктом 1.2 договору передбачено, що постачальник передає споживачу у період з 01.01.2021 по 31.12.2021 (включно) природний газ в планових річних обсягах постачання газу до 151315 куб.м.
Відповідно до п. 2.5 договору коригування (перегляд) планових місячних обсягів природного газу на 01 число розрахункового місяця здійснюється Постачальником за письмовою заявою Споживача.
Відповідно до п. 3.2 договору ціна природного газу до сплати за 1000 куб.м становить 5120,00 грн з ПДВ.
Пунктом 3.3 договору визначено, що ціна природного газу може змінюватися протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору, з урахуванням вимог ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Згідно з п. 3.4 договору ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2 та 3.3 договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках з цим договором.
Відповідно до п.п. 4.1-4.3 договору розрахунковий період становить один календарний місяць з 07-00 години першого дня місяця до 07-00 години першого дня наступного місяця включно. Оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок, визначений Постачальником, згідно рахунків та підписаних актів приймання-постачання природного газу в наступному порядку:
- розрахунок по оплаті місячної вартості фактично спожитого газу здійснюється до 10 числа місяця наступного за розрахунковим місяцем на підставі підписаних актів приймання-передачі природного газу за наявності своєчасного фінансування.
У разі затримки фінансування та оплати Споживачем, як бюджетною установою (через відсутність коштів на реєстраційному рахунку), Споживач зобов`язується провести оплату поставленого газу протягом 3-х банківських днів після надходження коштів з бюджету на реєстраційний рахунок Споживача, на цілі визначені цим договором. Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника.
Згідно з п. 11.1 договору, договір набуває чинності з дати його підписання та поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами в частині постачання природного газу з 01.01.2021 по 31.12.2021 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.
Протягом дії договору сторонами було укладено наступні додаткові угоди:
- Додаткова угода № 1 від 20.01.2021, якою було доповнено п. 1.3 договору щодо адрес потужностей споживача для здійснення постачання газу. Інші умови договору залишилися незмінними;
- Додаткова угода № 2 про припинення з 01.04.2021 зобов`язання, яке виникло за договором від 20.01.2021 № С/46-21 в частині постачання природного газу, а в частині проведення розрахунків за спожитий природний газ залишилося незмінним до їх повного виконання.
На виконання умов договору у січні-березні 2021 року позивач поставив споживачу природний газ в повному обсязі, виконавши свої зобов`язання перед останнім відповідно до умов договору.
З урахуванням актів коригування вартості природного газу № ВН-0000112 від 07.04.2021 та № ВН-0000113 від 07.04.2021 (а.с. 20, 22) загальний розмір вартості спожитого відповідачем природного газу за договором становить 369029,12 грн.
У порушення своїх договірних зобов`язань, споживач вартість спожитого у період з січня по березень 2021 року природного газу не сплатив, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка склала 369029,12 грн.
Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Дослідивши обставини справи, надані матеріали, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Судом встановлено, що спір виник через порушення відповідачем грошового зобов`язання за договором постачання природного газу.
Згідно положень ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.
Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.
Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Пунктом 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт неналежного виконання споживачем умов укладеного між сторонами договору поставки природного газу. Обов`язок з оплати природного газу своєчасно та у повному обсязі не виконаний, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі 369029,12 грн.
За таких обставин, вимога позивача про стягнення боргу за поставлений природний газ в сумі 369029,12 грн є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до приписів ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд вважає, що з урахуванням вимог закону щодо належності і допустимості доказів, позивачем доведено належними доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу своєї вимоги.
Відповідно до ч. 3 ст. 165 ГПК України відзив повинен містити, зокрема, обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, наданих позивачем, з якою відповідач погоджується, а також заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.
Крім того, ч. 4 цієї статті передбачає, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.
У наданому Щастинською районною державною адміністрацією Луганської області відзиві фактично не заперечується щодо наведених позивачем обставин, проте доводи щодо фінансування з 01.01.2021 закладів освіти не з державного бюджету, а з місцевого відповідно до ст. 89 Бюджетного кодексу України з посиланням на надані рішення сесій Щастинської районної ради Луганської області відхиляються у зв`язку з необґрунтованістю, оскільки зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Крім того, відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.
Вирішуючи питання щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
У позовній заяві позивачем було наведено орієнтовний розрахунок суми судових витрат на правову допомогу 5000,00 грн. та зазначено, що детальний розрахунок і підтвердження понесення витрат будуть надані позивачем в рамках ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Частина 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Таким чином, судом не вирішується у цьому судовому засіданні питання розподілу витрат на професійну правову допомогу.
Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на судовий збір у розмірі 5535,44 грн покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 2, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позов задовольнити повністю.
Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст. 256 ГПК України та в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України з урахуванням приписів п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 09.08.2021.

Суддя І.П. Голенко