ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2021 р. м. Київ Справа № 911/872/21

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпро

до ОСОБА_1 , Київська обл., смт. Рокитне

про стягнення 50224,79 грн.

Секретар судового засідання: Самусь В.С.

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 48243,00 грн. заборгованості за кредитом, 481,79 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 1500,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, всього 50224,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем 26.11.2019 р., яка на той час мала статус фізичної особи-підприємця, було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання послуги «КУБ», якою вона приєдналась до "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають Кредитний договір № б/н від 26.11.2019 р. Проте, відповідач свої зобов`язання за договором не виконала належним чином, у зв`язку з чим за договором б/н від 26.11.2019 р. утворилася заборгованість у сумі 50224,79 грн., які позивач просить суд стягнути.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.04.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи; судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 06.05.2021 р.; встановлено відповідачу строк протягом 15 днів з дня отримання ним даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву з документальним обґрунтуванням його висновків.

Представник позивача у судові засідання 06.05.2021 р., 20.05.2021 та 15.06.2021 р. не з`явився, хоча про дату, час та місце судових засідань позивач був належним чином повідомлений відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України в порядку, встановленому ГПК України, за адресою, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, що містяться в матеріалах справи.

Представник відповідача у судові засідання 06.05.2021 р., 20.05.2021 та 15.06.2021 р. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив до суду не надіслав, хоча про дату, час та місце судових засідань відповідач був належним чином повідомлений відповідно до п.п. 3, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України в порядку, встановленому ГПК України, за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, наданою за запит суду Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального Управління державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 691 та 844, а також поштовим поверненням рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 508.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

26.11.2019 р. між Акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" (банк) та Фізичною особою-підприємцем Хоменко Ольгою Олександрівною (клієнт) було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання послуги «КУБ», згідно з якою відповідач приєднався до розділу « 1.1 Загальні положення» та підрозділу « 3.2.8 Умови та правила надання послуги «КУБ» Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на сайті АТ КБ «Приватбанк» pb.ua на дату укладення договору. Вказана Заява та Умови разом складають кредитний договір між банком та клієнтом.

Як вбачається з відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 25.02.2021 р. здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності Фізичної особи-підприємця Хоменко Ольги Олександрівни, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис № 007001418.

Згідно з ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно з ч. 1 статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 статті 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Згідно з ст. 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 ЦК України Фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі № 910/8729/18.

Відповідно до п. 1.1 Заяви банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності Клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлені цим договором терміни.

Згідно з п. 1.2 Заяви про приєднання до умов та правил надання послуги «КУБ» розмір кредиту становить 100000,00 грн.

Пунктом 1.3 Заяви встановлено, що кредит надається на строк 12 місяців від дати видачі коштів клієнту.

Згідно з п. 1.4 вказаної Заяви встановлено, що проценти за користування кредитом становлять: перші 6 місяців 1,7% в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця - 1,5% від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту).

Проценти за користування кредитом у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором становлять 4% від суми простроченої заборгованості (п. 1.5 Заяви).

Пунктом 1.6 Заяви встановлено, що порядок погашення заборгованості за кредитом здійснюється наступним чином: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів здійснюється щомісяця до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом.

Між клієнтом та банком підписано графік погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, який є додатком № 1 до Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ».

Пунктом 3.2.8.1 Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий «Кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів, в обумовлені цим договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуги «КУБ» (далі - Заява). Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання кваліфікованим електронним підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі «Paperless» або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

Аналогічна умова міститься в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ", яку підписала ФОП Хоменко О.О. електронним цифровим підписом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, заявою про приєднання до умов та правил надання послуги «КУБ» відповідач приєднався і зобов`язався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг - договорі банківського обслуговування в цілому.

Відповідно до пункту 3.2.8.3 Умов надання кредитів у рамках послуги здійснюється на умовах: повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві (пп. 3.2.8.3.1 Умов); за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених в Заяві та Тарифах (пп. 3.2.8.3.2 Умов); у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому тарифами (пп. 3.2.8.3.3 Умов).

Згідно з п. 3.2.8.5.2 Умов клієнт зобов`язується оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2.

Відповідно до п. 3.2.8.5.3 Умов Клієнт зобов`язується повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені договором, у терміни і в сумах, як встановлено в п.п. 3.2.8.3.1, 3.2.8.3.2, 3.2.8.5.14, 3.2.8.6.2, а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Відповідно до п. 3.2.8.9.1 Умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п. 3.2.8.1, 3.2.8.3, цього Договору Клієнт сплачує проценти у вигляді щомісячної комісії в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

Пунктами 3.2.8.9.2. та 3.2.8.9.3 Умов визначено, що нарахування процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на початковий розмір кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується. Сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначені у Заяві (п. 3.2.8.3.1).

На виконання умов договору 26.11.2019 р. позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 100000,00 грн.,

Відповідно до графіку погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, відповідач мав здійснювати погашення суми кредиту (100000,00 грн.) протягом дванадцяти місяців рівними платежами у сумі 8333,34 грн. з наступного місяця за датою видачі кредиту, з урахуванням суми процентів за кредитом 1700,01 грн. - перші 6 місяців та 1500,00 грн. - починаючи з 7 місяця.

Отже, останнім днем для повернення відповідачем кредитних коштів банку відповідно до графіку погашення основної суми боргу та процентів за кредитом є 26.11.2020 р.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України).

Однак, відповідач не здійснив повернення кредиту на суму 48243,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку відповідача за період з 26.11.2019 р. по 02.03.2021 р., у зв`язку з чим станом на 02.03.2021 р. у відповідача наявна заборгованість перед банком у сумі 48243,00 грн.

Крім того, позивачем нараховано відповідачу 481,79 грн. процентів на прострочену заборгованість відповідно до п.п. 3.2.8.3.3 та 3.2.8.9.1, а також 1500,00 грн. процентів у вигляді щомісячної комісії відповідно до п.п. 3.2.8.3.2 та 3.2.8.9.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи те, що позивач просить суд стягнути з відповідача 48243,00 грн. заборгованості за кредитом, 481,79 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість за загальний період з 28.01.2020 р. по 02.03.2021 р. та 1500,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії за загальний період з 26.01.2020 р. по 02.03.2021 р. за кредитним договором від 26.11.2019 р., зазначена заборгованість не сплачена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то суд дійшов висновку, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, код 14360570) 48243,00 грн. (сорок вісім тисяч двісті сорок три грн. 00 коп.) заборгованості за кредитом, 481,79 грн. (чотириста вісімдесят одну грн. 79 коп.) заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 1500,00 грн. (одну тисячу п`ятсот грн. 00 коп.) заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 ст. Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно пункту 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 02.08.2021 р.

Суддя О.О. Рябцева