ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 липня 2021 року Справа № 803/437/17

за позовом Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву, смт. Торчин

до відповідача: Державного реєстратора Луцької районної державної адміністрації Волинської області, м. Луцьк

про скасування запису державного реєстратора

Головуючий суддя Кравчук А.М.

Секретар судового засідання Гофман А.Ю.

Представники:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

встановив: Торчинське міжгосподарське підприємство по птахівництву звернулося до Волинського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державного реєстратора Луцької районної державної адміністрації Волинської області у якій просило суд зобов`язати відповідача скасувати в Єдиному державному реєстрі запис про перебування Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву в процесі припинення та призначення Сидун О. С. головою комісії з припинення підприємства.

В підтвердження позовних вимог зазначає, що державний реєстратор був обізнаний про відкрите 23.01.2012 стосовно Торчинського МПП виконавче провадження у зв`язку з чим був зобов`язаний відмовити у вчиненні державної реєстрації. В 1992 році всі зазначені у статуті товариства учасники були реорганізовані (ліквідовані) і на даний час суб`єктів господарювання таких як "колгосп" в ЄДР не значиться, проте жодні зміни у статут товариства не вносились і на даний час учасниками (пайовиками) Торчинського МПП є 22 колгоспи. Державний реєстратор не взяв до уваги визначений статутом підприємства порядок припинення його діяльності, яким визначено, що реорганізація - припинення діяльності підприємства проводиться по рішенню зборів уповноважених представників господарств - учасників після розгляду цього питання у виконавчому комітеті районної Ради народних депутатів. Припинення діяльності здійснюється ліквідаційною комісією, яка вибирається зборами уповноважених представників господарств - учасників і затверджується виконавчим комітетом районної Ради народних депутатів.

У відзиві від 24.04.2017 відділ державної реєстрації Луцької районної державної адміністрації Волинської області (том 1, а.с. 47) позовні вимоги заперечує, оскільки на даний час у Луцькому районі відсутні всі колгоспи, але у всіх є правонаступники, що підтверджується установчими документами, які при необхідності представляють їх інтереси в різних установах. Відповідно до розпорядження КМУ від 24.02.2016 №124-р повноваження у сфері державної реєстрації з 02.03.2016 в повному обсязі передані Луцькій районній державній адміністрації, а не Луцькій районній раді. Статут підприємства зареєстрований в лютому 1987 року, у зв`язку з чим багато пунктів не відповідають чинному законодавству. ВК районної ради народних депутатів не існує і нічого затверджувати не може.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 01.11.2017 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Державний реєстратор Горбач Наталія у клопотанні від 21.10.2020 (том 3, а.с. 117) позовні вимоги заперечує, оскільки спірний протокол зборів учасників від 30.11.2015 був предметом оскарження у судовому порядку у справі №903/469/17 та залишений в силі. Вказаний факт додатково підтверджує правомірність вчинення реєстраційних дій, які оскаржуються в межах даної справи.

Торчинське МПП у поясненнях від 27.10.2020 (том 3, а.с. 121-125) зазначає, що спірна реєстраційна дія була вчинена за зверненням голови комісії з припинення Торчинського МПП Сидун О.С., якою надано витяг з протоколу від 30.11.2015 загальних зборів підприємства. Проте чинним на момент вчинення спірних дій законодавством та Статутом товариства не передбачено оформлення рішення зборів учасників витягом з протоколу, оскільки витяг не є оригіналом, а лише засвідчує копію частини протоколу. Відповідачем порушено строки процедури державної реєстрації припинення Торчинського МПП шляхом ліквідації. Державному реєстратору пред`явлено протокол від 30.11.2015 загальних зборів правонаступників, а не учасників підприємства. Довіреність, видана Агрофірмою "Світанок-Сервіс" на уповноваження Сидун О.С. представляти його інтереси, як учасника Торчинського МПП, немає жодного відношення до учасників Торчинського МПП.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2020 апеляційну скаргу Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву задоволено частково. Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01.11.2017 у справі № 803/437/17 скасовано. Провадження у справі № 803/437/17 за адміністративним позовом Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву до Державного реєстратора Луцької районної державної адміністрації Волинської області про скасування запису державного реєстратора закрито.

Ухвалою від 28.09.2020 Восьмий апеляційний окружний адміністративний суд заяву Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву про направлення справи за встановленою юрисдикцією задовольнив. Справу №803/437/17 за адміністративним позовом Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву до Державного реєстратора Луцької районної державної адміністрації Волинської області про скасування запису державного реєстратора передано до Господарського суду Волинської області.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 28.10.2020 закрито провадження у справі за позовом Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву до Державного реєстратора Луцької районної державної адміністрації Волинської області про скасування запису державного реєстратора.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 повернуто Торчинському міжгосподарському підприємству по птахівництву апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Волинської області від 28.10.2020 про закриття провадження у справі та додані до неї документи на підставі пункту 1 частини 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Верховного Суду від 03.03.2021 ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 скасовано. Справу направлено до Північно-західного апеляційного господарського суду зі стадії відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву на ухвалу Господарського суду Волинської області від 28.10.2020 про закриття провадження у справі.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.04.2021 апеляційну скаргу Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву задоволено. Ухвалу Господарського суду Волинської області від 28.10.2020 про закриття провадження у справі скасовано. Справу направлено до Господарського суду Волинської області для продовження розгляду.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.05.2021 справу передано судді Кравчук А. М.

Ухвалою суду від 17.05.2021 розгляд справи у підготовчому засіданні призначено 15.06.2021 на 10:30 год. Запропоновано: відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду; позивачу - відповідь на відзив не пізніше 3-х днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу, відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.

Ухвалу суду від 17.05.2021 відповідач отримав 25.05.2021.

Строк на подання відзиву - по 09.06.2021.

Відзив на адресу суду не надходив.

Суд протокольною ухвалою від 15.06.2021 закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 21.07.2021 о 12 год. 00 хв.

Торчинське МПП у клопотанні від 20.07.2021, Сидун О.С. у клопотанні від 21.07.2021 розгляд справи просять проводити без участі їх представників.

Державний реєстратор Луцької районної державної адміністрації Волинської області ухвалу суду від 15.06.2021 отримав 22.06.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №165.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

24.02.1987 зборами уповноважених представників колгоспів-учасників затверджено статут Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву (том 1, а.с. 15 на звороті - 22). Згідно п. 5 статуту до складу підприємства входять 22 колгоспи-учасники: "Батьківщина", "Більшовик", "Ім. Горького", "Дружба", "Ім. ХХІІ з`їзду КПРС", "Ім. Жданова", "Заповіт Леніна", "Комуніст", "Ім. Калініна", "Комсомолець", "Ім. Леніна", "Ім. Лесі Українки", "Ім. Мічуріна", "Ім. Пархоменка", "Прогрес", "Радянська Волинь", "Ім. Суворова", "Україна", "Росія", "Чапаєва", "8 Березня", "Шевченка". Згідно статуту реорганізація - припинення діяльності підприємства проводиться по рішенню зборів уповноважених представників господарств - учасників після розгляду цього питання у виконавчому комітеті районної ради народних депутатів. Припинення діяльності/ліквідація здійснюється ліквідаційною комісією, яка вибирається зборами уповноважених представників господарств - учасників і затверджується виконавчим комітетом районної ради народних депутатів (а.с. 22 на звороті).

На зборах учасників Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву, які оформлені протоколом від 30.11.2015 (том 1, а.с. 49-55 витяг,, том 2, а.с. 23-27), вирішено:

- обрати головою зборів ОСОБА_1 , секретарем Назарука М.Є.;

- підтвердити відомості у ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про наступний склад учасників підприємства: СПП "Широке Поле", СТОВ "Романів", СПП "Дружба", Агрофірма "Світанок Сервіс" у формі ПрАТ, ОСОБА_1 , СЗАТ "Нива", СПП "Несвіч", СВК "Урожай", СПП "Довіра", СТОВ "Україна", СТОВ Городище", СПП "Білостік", ПАТ "Орлея";

- припинити шляхом ліквідації Торчинське міжгосподарського підприємства по птахівництву та призначити голову ліквідаційної комісії Сидун О.С. Визначено ліквідацію провести протягом 2-х місяців;

- вчинення дій щодо здійснення реєстрації у ЄДРПОУ прийнятих рішень залишити за ОСОБА_1

31.12.2015 державним реєстратором Луцької районної державної адміністрації Волинської області до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців внесено рішення засновників (учасників) юридичної особи Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву щодо припинення даної юридичної особи в результаті ліквідації, запис від 31.12.2015 № 4001012, відповідно до якого Торчинське міжгосподарське підприємство по птахівництву з 31.12.2015 перебуває в стані припинення за рішенням засновників, а ОСОБА_1 - голова комісії з припинення або ліквідатор.

Наказом Міністерства юстиції України від 23.02.2017 №494/7 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 від 16.12.2016 у зв`язку з недотриманням вимог щодо її оформлення (том 1, а.с. 13).

Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (далі - в редакції, чинній на момент внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців спірного запису) регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр) - автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Як передбачено частинами другою-третьою статті 4 цього Закону порядок проведення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців включає, зокрема: перевірку комплектності документів, які подаються державному реєстратору, та повноти відомостей, що вказані в реєстраційній картці; перевірку документів, які подаються державному реєстратору, на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації; внесення відомостей про юридичну особу або фізичну особу - підприємця до Єдиного державного реєстру; оформлення і видачу виписки з Єдиного державного реєстру.

Зміни до установчих документів юридичної особи, а також зміна прізвища та/або імені, та/або по батькові (далі - імені) або місця проживання фізичної особи - підприємця підлягають обов`язковій державній реєстрації шляхом внесення відповідних змін до записів Єдиного державного реєстру в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, чинним законодавством прямо передбачено обов`язок державного реєстратора перевіряти комплектність документів, які подаються державному реєстратору, повноту відомостей, що вказані в реєстраційній картці, та документи, які подаються державному реєстратору, на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Згідно з абзацом тридцять першим частини другої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема про перебування юридичної особи у процесі припинення, дату реєстрації рішення засновників (учасників) або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи; дату оприлюднення на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи; персональний склад комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії), її голову, дату обрання (призначення) або дату обрання (призначення) ліквідатора; реєстраційні номери облікових карток платників податків всіх членів такої комісії (або відомості про серію та номер паспорта громадянина України або паспортного документа іноземця - для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний орган доходів і зборів і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта).

Юридична особа припиняється, зокрема, в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням державного органу, прийнятим у випадках, передбачених законом (частина перша статті 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»).

Перелік документів, що подаються для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженим ними органом щодо припинення юридичної особи, визначений статтею 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Так, частинами першою, другою, четвертою, п`ятою статті 34 цього Закону визначено, що для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення щодо припинення юридичної особи заявник повинен подати (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) державному реєстраторові оригінал або нотаріально засвідчену копію рішення засновників (учасників) або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи.

У випадках, встановлених законом, крім документів, що передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається документ, який підтверджує одержання згоди відповідних державних органів на припинення юридичної особи.

Державному реєстратору забороняється вимагати додаткові документи для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи, якщо вони не передбачені частинами першою та другою цієї статті.

Якщо документи для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення щодо припинення юридичної особи подаються особою, яка згідно з відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру, має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, державному реєстратору додатково пред`являється паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця.

Якщо такі документи подаються іншим представником юридичної особи, державному реєстратору пред`являється паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця та додатково подається примірник оригіналу (ксерокопія, нотаріально засвідчена копія) документа, що засвідчує повноваження такого представника.

Згідно опису документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації» Сидун О.С., як уповноваженою особою учасника (засновника) Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву, подано державному реєстратору документи: оригінал витягу з протоколу зборів учасників Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву від 30.11.2015, реєстр учасників зборів 30.11.2015; ксерокопію довіреності, якою Сидун О.С. уповноважено представляти інтереси довірителя як учасника (засновника) Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву (том 1, а.с. 48-56).

Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника).

Правонаступництво учасників Торчинського МПП, в тому числі колгоспу "ХХІІ партз`їду" до Агрофірми "Світанок-сервіс", яка уповноважила Сидун О.С. на подання документів для проведення державної реєстрації про ліквідацію Торчинського МПП, підтверджується листом Луцької районної державної адміністрації від 03.03.2008 №30/7-12.

Крім того, п. 4 рішення зборів учасників ОСОБА_1 уповноважена вчиняти дії щодо державної реєстрації у ЄДРПОУ прийнятих зборами рішень.

Таким чином, державному реєстратору був поданий повний пакет документів, передбачений частинами першою, п`ятою статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», тому він не був повноважним вимагати від заявника додаткові документи для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення учасників юридичної особи щодо її припинення.

Так, згідно з частиною сьомою статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» державний реєстратор має право залишити без розгляду документи, які подані для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи, якщо: документи подані за неналежним місцем проведення державної реєстрації припинення юридичної особи за рішенням засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; документи не відповідають вимогам, які встановлені частиною першою статті 8 цього Закону; рішення щодо припинення юридичної особи оформлено з порушенням вимог, які встановлені частиною третьою цієї статті; документи подані не у повному обсязі; рішення щодо припинення юридичної особи не містить відомостей про персональний склад комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії), її голову або ліквідатора, реєстраційні номери облікових карток платників податків (або відомості про серію та номер паспорта громадянина України або паспортного документа іноземця - для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний орган доходів і зборів і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), про порядок або строк заявлення кредиторами своїх вимог або якщо такий строк не відповідає закону.

Порядок внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи регламентований статтею 35 цього Закону, якою встановлено, що державний реєстратор за відсутності підстав для залишення документів, які подані для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи, без розгляду повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи.

Отже, встановивши відсутність підстав для залишення поданих документів без розгляду, державний реєстратор зобов`язаний був внести запис про рішення засновників (учасників) юридичної особи щодо припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру, що ним і було зроблено.

Рішення у формі протоколу зборів учасників Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву від 30.12.2015 станом на день внесення до Єдиного державного реєстру оскаржуваного запису та станом на день розгляду даної справи в установленому законом порядку не скасоване та є чинним.

Судом враховано, що державний реєстратор не наділений повноваженнями перевіряти законність та правомірність прийнятих власниками або уповноваженими органами юридичної особи тих чи інших рішень, які подаються в подальшому державному реєстратору для вчинення реєстраційної дії, оскільки згідно частини четвертої статті 53 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» відповідальність за внесення до установчих документів або інших документів, які подаються державному реєстратору, завідомо неправдивих відомостей, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, покладається на винних осіб.

Також суд не бере до уваги посилання позивача на протиправність дій відповідача з тих підстав, що на момент внесення у реєстр оскаржуваного запису щодо Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву було відкрито виконавче провадження, про що свідчить запис від 23.01.2012, оскільки Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» в редакції, чинній на момент вчинення спірних дій, не містить заборони державним реєстраторам вносити відомості до реєстру щодо перебування юридичної особи в процесі припинення за наявності відкритого виконавчого провадження.

Згідно п. 2 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних установах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організація оригінал службового документа примірник службового документа, що має оригінальний підпис посадової (службової) особи установи.

Поданий державному реєстратору витяг з протоколу є оригіналом, оскільки містить особисті підписи голови зборів та секретаря зборів.

Саме по собі зазначення в документів позначки "витяг" не є підставою вважати його копією оригіналу документу.

Згідно Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних установах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організація основним правилом засвідчення копій документів є реквізити:

- «Підпис» (без особистого підпису);

- засвідчення копії («Згідно з оригіналом», посада особи, яка засвідчила копію, її особистий підпис, ініціали (ініціал імені), прізвище, дата засвідчення та відбиток печатки служби діловодства).

Такими чином твердження позивача про подання державному реєстратору неналежного протоколу зборів учасників Торчинського МПП від 30.11.2015 не відповідає дійсності.

Судом враховано, що вказаний у статуті позивача орган, який розглядає рішення зборів уповноважених представників господарств учасників - виконавчий комітет районної Ради народних депутатів не існує, що спростовує твердження позивача про недотримання визначеного статутом Торчинського МПП порядку ліквідації підприємства.

Твердження позивача про порушення строків процедури державної реєстрації припинення Торчинського МПП не є підставою для скасування реєстраційної дії.

Постанови судів №1/149-ПА, №22-9-1878/07, на які посилається позивач, не є доказом недійсності зборів.

Враховуючи те, що оскаржуваний запис внесений до Єдиного державного реєстру державним реєстратором відповідно до вимог законодавства та в межах наданих повноважень, відтак відсутні правові підстави для скасування в Єдиному державному реєстрі запису про перебування Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву в процесі припинення і призначення Сидун О.С. головою комісії з припинення підприємства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (постанова Конституційного суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року).

У зв`язку з відмовою у позові, правові підстави покладення судових витрат на відповідача згідно ст. 129 ГПК України відсутні.

Керуючись ст. ст. 13, 14, 73-80, 129, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву до Державного реєстратора Луцької районної державної адміністрації Волинської області про скасування запису державного реєстратора відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення

складений 30.07.2021

Суддя А. М. Кравчук