Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/443/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Заголдної Я.В. при секретарі судового засідання Сичик М.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БІЛД" (вул. Садова, буд. 24, с. Сарнів, Волочиський район, Хмельницька область, 31258, ) до Комунального підприємства "Рівненська обласна дитяча лікарня" Рівненської обласної ради (вул. Київська, 60, м. Рівне, 33027, ) про стягнення 139 620 грн 00 коп.

у судове засідання з розгляду справи по суті з`явилися:

- від позивача: Мевша Денис Васильович (ордер серія ВХ № 1010963 від 05.05.2021 року);

- від відповідача: не з`явився

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 27.07.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 14 ст. 8, ст. 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного зберігання оригіналу звукозапису надано диск DVD-R, серійний номер MAP626Х.

ВСТАНОВИВ:

03.06.2021 року на поштову адресу Господарського суду Рівненської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БІЛД" (далі ТОВ «ЕКО-БІЛД», позивач) до Комунального підприємства "Рівненська обласна дитяча лікарня" Рівненської обласної ради (далі - КП "РОДЛ", відповідач), у якому позивач просить суд, посилаючись на ст. ст. 526, 538, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 222 Господарського кодексу України стягнути з відповідача 139 620 грн 00 коп. та покласти на відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 270 грн 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "ЕКО-БІЛД" посилається на невиконання КП "РОДЛ" своїх зобов`язань за Договором на розроблення проектно-кошторисної документації, укладеного між позивачем (постачальник) та відповідачем (замовник) 10.01.2019 року, в частині повного та своєчасного проведення розрахунків, внаслідок чого за відповідачем утворилася заборгованість.

Процесуальні дії у справі. Стислий виклад позиції позивача та відповідача

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.06.2021 року позовну заяву ТОВ "ЕКО-БІЛД" залишено без руху, встановлено заявнику строк на усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду: доказів відправлення КП "РОДЛ" (вул. Київська, 60, м. Рівне, 33027, ) конкретних додатків, доданих до позовної заяви.

Судом встановлено, що з адреси позивача, зазначеної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повернувся конверт із поштовим відправленням за трек-номером 712 (а саме - ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.06.2021 року) із зазначенням причин повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

За адресою представника позивача адвоката Мевши Дениса Васильовича АДРЕСА_1 ) поштове відправлення за трек-номером 828 (а саме - ухвала Господарського суду Рівненської області від 04.06.2021 року) вручено 23.06.2021 року.

Згідно з ч. 7 ст. 242 ГПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Відтак судом встановлено, що оскільки представнику позивача 23.06.2021 року вручено ухвалу Господарського суду Рівненської області від 04.06.2021 року, то останнім днем для можливого усунення недоліків позовної заяви є 05.07.2021 року.

29.06.2021 року на поштову адресу Господарського суду Рівненської області від ТОВ "ЕКО-БІЛД" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано фіскальний чек, накладну та опис вкладення, що підтверджує відправлення КП "РОДЛ" (вул. Київська, 60, м. Рівне, 33027, ) конкретних додатків, доданих до позовної заяви.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 30.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/443/21, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 27.07.2021 року, визначено відповідачу строк для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - десять днів з дня вручення даної ухвали.

Окрім того, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 30.06.2021 року запропоновано сторонам:

а) позивачу: подати суду будь-які додаткові докази в обґрунтування позовних вимог (у разі їх наявності) у термін до 25.07.2021 року включно;

б) встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов суду - 15 днів з дня отримання даної ухвали, одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду;

в) позивачу: відповідно до ст. 166 ГПК України подати суду відповідь на відзив у 5-денний строк з дня отримання відзиву; одночасно надіслати відповідь на відзив відповідачу та надати суду докази такого скерування відповідачу.

г) відповідачу: у строк протягом 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення на відповідь на відзив з урахуванням вимог ст. 167 ГПК України, одночасно надіслати заперечення позивачу та надати суду докази такого скерування позивачу.

22.07.2021 року до Господарського суду Рівненської області надійшла заява КП "РОДЛ" про визнання позову.

27.07.2021 року відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання з розгляду справи по суті, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 07.07.2021 року поштового відправлення за трек-номером 541.

Судом встановлено, що у заяві про визнання позову КП "РОДЛ" просить суд розглядати справу № 918/443/21 без участі його представника за наявними матеріалами.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 196 ГПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Явка представника відповідача у судове засідання з розгляду справи по суті 27.07.2021 року обов`язковою не визнавалася.

Зважаючи на клопотання відповідача про розгляд справи за відсутності його представника, господарський суд дійшов висновку про проведення судового засідання 27.07.2021 року без участі КП "РОДЛ".

Присутній представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 139 620 грн 00 коп.

Судом встановлено, що як вбачається із заяви про визнання позову, відповідач визнає вимоги пред`явленого позову у розмірі 139 620 грн 00 коп., зазначає, що твердження позивача є обґрунтованими та вказує, що у зв`язку із недостатнім фінансуванням замовник порушив договірні зобов`язання за Договором на розроблення проектно-кошторисної документації від 10.01.2019 року, не здійснивши оплати вартості виконаних робіт.

Відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі до початку розгляду справи по суті.

Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

10.01.2019 року між КП "РОДЛ" (далі замовник) в особі головного лікаря Бойка Віталія Ярославовича, що діє на підставі Статуту, з однієї сторони та ТОВ «ЕКО БІЛД» (далі виконавець) в особі директора Васильковської Наталії Юріївни укладено Договір на розроблення проектно-кошторисної документації (далі Договір).

Згідно з п. 1.1 даного Договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання розробити проектно-кошторисну документацію на капітальний ремонт відділення «Педіатрія № 2» стаціонарного корпусу № 1 комунального підприємства Рівненська обласна дитяча клінічна лікарня» Рівненської обласної ради, за адресою вул. Київська, 60, м. Рівне, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи в терміни обумовлені даним Договором.

Стадія розроблення проектно-кошторисної документації робочий проект.

У відповідності до п. 1.2 Договору технічні, економічні та інші вимоги до робіт, що становлять предмет Договору обумовлені в Завданні на розроблення проектно-кошторисної документації.

Як вбачається із п. 2.1 Договору вартість робіт за цим Договором складає 139 620 грн 00 коп. без ПДВ.

Після узгодження ескізної документації та видачі завдання на проектування замовник сплачує аванс в сумі 30 % від суми Договору 41 866 грн 00 коп. згідно Постанови КМУ № 117 від 23.04.2014 року. (п. 2.2. Договору).

Згідно з п. 2.3. Договору оплата проводиться згідно актів виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.1 Договору виконавець по накладній передає замовнику два примірники продукції на паперових носіях. При необхідності, додаткова кількість примірників видається за окрему плату.

На кожен етап виконаної роботи, а при відсутності етапів на об`єкт в цілому, виконавцем складається і надається замовнику акт виконаних робіт, який він зобов`язаний в 10-денний термін після отримання розглянути, підписати, скріпити печаткою і передати виконавцю його примірники (п. 3.2 Договору).

Якщо у вказаний у п. 3.2 термін оформлений на кожен з етапів, а при відсутності етапів, на об`єкт в цілому, акт виконаних робіт або мотивована відмова в його підписанні виконавцем від замовника не надійшли, проектна продукція вважається прийнятою і повинна бути оплачена. (п. 3.3. Договору).

Згідно з п. 4.6 Договору замовник зобов`язаний сплатити виконавцю вартість робіт у розмірах і в терміни, встановлені Договором.

У відповідності до п. 7.1 Договору цей Договір вступає в дію з моменту його підписання уповноваженими представниками і скріплення печатками сторін та діє до повного виконання сторонами договірних зобов`язань, але не пізніше 31.12.2019 року з правом подальшої пролонгації.

Судом встановлено, що зазначений Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відтиском печатки КП "РОДЛ", на час розгляду справи доказів недійсності Договору, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.

Як вбачається із матеріалів справи, 10.04.2019 року між ТОВ «ЕКО БІЛД» та КП "РОДЛ" підписано акт приймання-передачі виконаних робіт, у якому зазначено, що виконавцем було проведено, а замовником прийнято такі роботи (надані такі послуги): розробка проектно-кошторисної документації на капітальний ремонт відділення «Педіатрія № 2» стаціонарного корпусу № 1 комунального підприємства Рівненська обласна дитяча клінічна лікарня» Рівненської обласної ради, за адресою вул. Київська, 60, м. Рівне, Рівненської області.

Згідно з даним актом від 10.04.2019 року загальна вартість робіт (послуг) 139 620 грн 00 коп. без ПДВ., сторони одна до одної претензій не мають.

Акт підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відтисками печаток ТОВ «ЕКО БІЛД» та КП "РОДЛ", на час розгляду справи доказів недійсності Договору, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.

Оскільки відповідачем не виконано зобов`язань за Договором в частині повного та своєчасного проведення розрахунків, позивач звернувся до Господарського суду Рівненської області за захистом свої прав та законних інтересів, у якому просить суд стягнути з КП "РОДЛ" заборгованість у розмірі 139 620 грн 00 коп., що виникла на підставі Договору на розроблення проектно-кошторисної документації від 10.01.2019 року.

Відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного правочину, який за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 ГК України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання то воно підлягає виконанню в цей строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Прийняття відповідачем виконаних робіт за актом приймання-передачі № б/н від 10.04.2019 року без зауважень та претензій, свідчить про вчинення відповідачем дій на підтвердження факту здійснення сторонами господарської операції надання та прийняття послуг на розроблення проектно-кошторисної документації.

Враховуючи, що відповідач в порушення вимог ЦК України та ГК України взяті на себе зобов`язання за Договором не виконав, за надані послуги своєчасно не розрахувався, позивач обґрунтовано звернувся з даним позовом про стягнення несплаченої суми основного боргу.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Поняття і види доказів викладені у ст. 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 року зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Слід зазначити, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Питання про прийняття доказів спершу повинно вирішуватися під час їх представлення суду. Однак остаточно може з`ясуватися неналежність доказу і на подальших стадіях, під час їх оцінки судом, аж до проголошення рішення.

Мета судового дослідження полягає у з`ясуванні обставин справи, юридичній оцінці встановлених відносин і у визначенні прав та обов`язків (відповідальності) осіб, які є суб`єктами даних відносин. Судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому. Повнота судового пізнання фактичних обставин справи передбачає, з одного боку, залучення всіх необхідних доказів, а з іншого, - виключення зайвих доказів. З усіх поданих особами, що беруть участь у справі, доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню. Отже, належність доказів нерозривно пов`язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.

Належність доказів - це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання.

Частиною 1 с. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборона використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи.

Враховуючи вимоги процесуального законодавства, належними та допустимими доказами, які підтверджують факт заборгованості та момент настання обов`язку із виконання Договору, можуть бути первинні документи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновки суду за результатами вирішення спору.

Відтак оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що відповідач визнав позов у повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п. п. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у даній справі при поданні позовної заяви було стягнення з відповідача 139 620 грн 00 коп.

Враховуючи положення Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви з майновими вимогами у розмірі 139 620 грн 00 коп. позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 2 270 грн 00 коп.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні з даним позовом до суду сплачено судовий збір у необхідному розмірі, а саме 2 270 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 291 від 25.05.2021 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що відповідач визнав даний позов до початку розгляду справи по суті, у зв`язку з чим господарський суд роз`яснює позивачу про його право на повернення 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, за його письмовим клопотанням у розмірі 1 135 грн 00 коп.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 139 620 грн 00 коп., то розмір судового збору пропорційно частині задоволеної вимоги становить 1 135 грн 00 коп., який покладається на відповідача.

Судовий збір у розмірі 1 135 грн 00 коп. позивач має право повернути з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Рівненська обласна дитяча лікарня" Рівненської обласної ради (вул. Київська, 60, м. Рівне, 33027, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БІЛД" (вул. Садова, буд. 24, с. Сарнів, Волочиський район, Хмельницька область, 31258, ) 139 620 (сто тридцять дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн 00 коп. основного боргу за Договором на розроблення проектно-кошторисної документації від 10.01.2019 року.

3. Стягнути з Комунального підприємства "Рівненська обласна дитяча лікарня" Рівненської обласної ради (вул. Київська, 60, м. Рівне, 33027, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БІЛД" (вул. Садова, буд. 24, с. Сарнів, Волочиський район, Хмельницька область, 31258, ) 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн 00 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 02.08.2021 року.

Суддя Заголдна Я.В.