ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 рокуСправа № 912/3777/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря судового засідання Лупенко А.І. розглянув у судовому засіданні справу №912/3777/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛЛВУД", вулиця Степова, будинок 2 В, селище міського типу Петрове, Петрівський район, Кіровоградська область, 28300

до відповідача UNTERNEHMER Oleksiy Skrypkin, Oldendorfer Weg, 1, 25524 Itzehoe (Німеччина)

про стягнення 26 150,69 Євро

Представники

від позивача - Кириченко А.О. адвокат, ордер серії ВІ № 1018282 від 15.08.2020, посвідчення №1144 видане 04.02.2012;

від відповідача - участі не брали;

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛЛВУД" до UNTERNEHMER Oleksiy Skrypkin про стягнення 26 150,69 Євро, з яких 21 046,93 Євро боргу та пені, 5 103,76 Євро затрати по рекламації, з покладення на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов`язань по Контракту №05/07/2019 від 05.07.2019 в частині оплати товару.

Ухвалою від 26.11.2020 судом позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

08.12.2020 до суду надійшла від позивача заява про усунення недоліків позовної заяви з відповідними доказами.

Враховуючи виконання позивачем вимог ухвали суду від 26.11.2020, суд дійшов висновку, що позов подано з додержанням вимог, викладених в статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, UNTERNEHMER Oleksiy Skrypkin, є фізичною особою - підприємцем нерезидентом, який не має свого представництва на території України. Місцезнаходженням якого є: Oldendorfer Weg, 1, 25524 Itzehoe (Німеччина).

Відносин, що склались між сторонами, стосуються здійснення ними господарської діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону та/або дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Згідно п. 12.2. Контракту №05/07/2019 від 05.07.2019, сторонами погоджено, що "в случае, если стороны не могут разрешить споры путем проведения переговоров, все споры подлежат разрешению в хозяйственном суде в соответсвии с законодательством Украины".

Ухвалою від 14.12.2020 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №912/3777/20 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 15.06.2021 об 11:00 год, зупинено провадження у справі.

20.01.2021 у справі №912/3777/20 судом направлено на адресу запитуваного органу Ministerium fur Justiz Прохання про вручення за кордоном судових документів.

26.04.2021 від компетентного органу Федеративної Республіки Німеччина до Господарського суду Кіровоградської області надійшли матеріали судового доручення у справі №912/3777/20.

Позивачем надано суду переклад відповідних документів.

Ухвалою від 15.06.2021, з метою проведення підготовчого засідання призначеного на 15.06.2021 об 11:00 год, господарським судом поновлено провадження у справі №912/3777/20.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь в засіданні суду не скористався, уповноважених представників не направив. Відзив на позов відповідачем суду не подано.

Судом встановлено, що відповідачем отримано 17.03.2021 позовні матеріали та ухвалу суду про відкриття провадження від 14.12.2020 у даній справі, що вбачається з перекладу матеріалів судового доручення, що надійшли від компетентного органу Федеративної Республіки Німеччина у даній справі (а.с. 198-205).

В підготовчому засіданні 15.06.2021 позивач не заперечив проти закриття підготовчого провадження та переходу до судового розгляду.

Ухвалою від 15.06.2021 суд постановив встановити позивачу строк в один тиждень з дня отримання ухвали для надання суду з доказами перекладу та направлення відповідачу: пояснень щодо періоду для нарахування пені враховуючи умови договору щодо строку поставки та оплати товару; правові підстави для пред`явлення до стягнення 5103,76 Євро; листування в електронному вигляді, яке велось між сторонами до укладення договору та на стадії його виконання. Закрити підготовче провадження у справі №912/3777/20 та призначити справу до судового розгляду по суті на 29.07.2021 об 11:00 год. Зобов`язати позивача в строк до 29.06.2021 надати суду нотаріально засвідчений переклад ухвали суду від 15.06.2021 про поновлення провадження у даній справі, даної ухвали на німецьку мову в одному примірнику (оригінали ухвал з гербовими печатками суду та переклади німецькою мовою мають бути прошиті та скріплені нотаріусом), а також завірену копію документа, який підтверджує право перекладача займатися перекладацькою діяльністю.

01.07.2021 позивачем подано суду відповідні переклади ухвал, які судом 01.07.2021 направлено відповідачу за адресою Oldendorfer Weg, 1, 25524 Itzehoe.

З урахуванням неявки в судове засідання 29.07.2021 відповідача, який є нерезидентом, суд враховує наступне.

У п. 8 роз`яснення президії Вищого арбітражного суду України від 31.05.2002 р. № 04-5/608 "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій" зазначено, що при вирішенні питання забезпечення своєчасного повідомлення у належній формі іноземних учасників судового процесу про час і місце розгляду справи, господарському суду слід враховувати таке.

Взаємодія судів України з судовими органами інших держав з цього питання, а також щодо виконання за кордоном інших процесуальних дій регулюються Конвенцією з питань цивільного процесу (Гаага, 1954) і угодами про взаємну правову допомогу, укладеними Україною з іншими державами. Відповідно до Законів України від 19.10.2000 р. № 2052-III та № 2051-III з 26.11.2000 набрали чинності для України Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965) і Конвенція про отримання за кордоном доказів з цивільних і торгових справ (Гаага, 1970) із заявами та застереженнями. Цими заявами і застереженнями передбачено, зокрема, що названим у конвенціях центральним органом в Україні є Міністерство юстиції України, яке складає підтвердження про вручення документів і забезпечує передачу документів у цивільних або комерційних справах центральному органу юстиції іншої держави.

Відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" Верховна Рада України постановила приєднатися від імені України до названої Конвенції із заявами та застереженнями, згідно з якими центральним органом, який має право отримувати документи від інших Договірних Сторін, а також складати підтвердження про вручення, є Міністерство юстиції України. Особливості виконання названої Конвенції визначено розділом VI Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України і Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 р. № 1092/5/54 (далі - Інструкція).

Так, відповідне доручення про вручення документів за кордоном складається судом у формі прохання згідно з додатком до Інструкції. Заповненню з урахуванням приписів пунктів 6.2.1 і 6.2.2 Інструкції підлягають дві частини формуляра: "Прохання" і "Короткий виклад документа".

Якщо формуляр складається українською мовою, то його обов`язково необхідно супроводжувати перекладом французькою чи англійською мовами або мовою запитуваної держави.

Згідно рекомендації Спеціальної комісії по практичному застосуванню Гаазької конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, розроблених державами - учасницями Конвенції 28.10 - 04.11.2003, рекомендовано заявнику завжди надавати переклад документів, за винятком тих випадків, коли заявник має достатні підстави вважати, що адресат розуміє документ країни відправника.

Пунктом 6 Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" від 19.10.2000 № 2052-III встановлено, що, якщо виконано всі умови, зазначені у частині другій статті 15 Конвенції, суддя незалежно від положень частини першої статті 15 Конвенції може винести рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документів.

Відповідно до частини 2 статті 15 зазначеної Конвенції кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, в разі коли виконані всі нижчеперелічені умови:

a) документ передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув строк, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

c) не отримано будь-якого підтвердження незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Таким чином, однією з вимог, при виконанні якої суддя може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, є закінчення строку з дати направлення документа, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

З огляду на приписи частини другої статті 3 ГПК України та статті 3 Закону України "Про міжнародне приватне право" господарський суд повинен виходити з правил, встановлених у міжнародному договорі, тобто застосовувати щонайменше шестимісячний строк з моменту порушення провадження у справі.

Разом з тим, п. a) ст. 10 Конвенції передбачено якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном.

Матеріалами справи підтверджується факт перекладу на німецьку мову позовної заяви від 20.11.2020, виписки з ЄДР щодо ТОВ "ОЛЛВУД", Контракту №05/07/2019 від 05.07.2019, Додатку №2 від 05.07.2019 до Контракту №05/07/2019, Додаткової угоди №4 до Контракту №05/07/2019, вимоги про погашення заборгованості, Претензії про оплату заборгованості 17.02.2020, акта про невідповідність товару від 18.12.2019, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1144 від 04.01.2012, ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1018282 від 15.08.2020, ухвал суду від 14.12.2020, від 15.06.2021, прохання про вручення за кордоном судових документів та їх надіслання як через компетентний орган Федеративної Республіки Німеччина та і безпосередньо поштою UNTERNEHMER Oleksiy Skrypkin відповідно до вимог п. a) ст. 10 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965.

Беручи до уваги застереження країн-учасниць Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах (джерело - офіційний сайт Постійного бюро Гаазької конференції з міжнародного приватного права www.hcch.net), суд враховує відсутність заперечень запитуваної Держави (Федеративної Республіки Німеччина) щодо надсилання документів безпосередньо поштою відповідачу.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації права на судовий захист своїх прав та інтересів.

При цьому суд враховує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 (Закон України від 17.07.1997 № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ та організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення Європейського суду з прав людини у справі Шульга проти України, no. 16652/04 від 02.12.2010; рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Оскільки провадження у даній справі відкрито 14.12.2020, суд здійснював повідомлення відповідача у спосіб передбачений Конвенцією із забезпеченням перекладу судових документів, з долученням до останніх прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів, короткого викладу документа, суд вважає, що вжив всіх розумних зусиль для належного повідомлення.

Таким чином, з огляду на перебування в провадженні даної справи більше шести місяців, наявність доказів передання процесуальних документів у спосіб передбачений Конвенцією, суд вважає можливим прийняти рішення виходячи із приписів ч.2 ст.15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах.

З огляду на викладене, господарський суд розглядає справу №912/3777/20 в судовому засіданні 29.07.2021 за відсутності представника відповідача.

Позивачем до початку розгляду справи по суті подано суду заяву про залишення без розгляду вимог про стягнення 5103,76 Євро затрат по рекламації та долучення доказів по справі.

29.07.2021 судом розпочато розгляд справи по суті.

На підставі частини 9 статті 165, частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, спір вирішено за наявними в справі матеріалами.

Згідно ст. 207 ГПК України, головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

З підстав викладеного, суд залишає без розгляду клопотання позивача про долучення доказів у судовому засіданні, оскільки останнім не наведено причин неподання відповідних доказів в підготовчому провадженні. В строк, встановлений ухвалою від 15.06.2021 вони подані не були.

Разом з тим, позивач по даній справі у заяві від 29.07.2021 просить вважати заявленими вимоги по стягненню основної заборгованості в сумі 19181,83 Євро. В частині вимог про стягнення пені позивач відмовляється від позову.

В судовому засіданні 29.07.2021 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОЛЛВУД" (продавець) та UNTERNEHMER Oleksiy Skrypkin (покупець) укладено контракт №05/07/2019, за умовами якого продавець виробляє та продає, а покупець купує на умовах FCA м. Петрово, Україна (згідно Incoterms 2010) меблевий щит з дубу, далі "товар", який постачається по даному контракту у відповідності до специфікацій, що є невід`ємною частиною даного контракту (п. 1.1.).

Номенклатура, одиниці вимірювання, кількість товару зазначається у специфікаціях, що є невід`ємною частиною даного контракту (п. 2.1. Контракту).

Оплата за поставлений товар здійснюється на 14 день з дати розвантаження у клієнта в Німеччині (п. 5.1. Контракту).

Строк оплати, зазначений у п. 5.1. Контракту, може бути змінений за додатковою угодою сторін, укладеною у письмовій формі (п. 5.2. Контракту).

Контракт підписано сторонами.

У позові зазначено, що ТОВ "ОЛЛВУД" на виконання контракту передало, а UNTERNEHMER Oleksiy Skrypkin прийняв наступний товар:

1. Інвойс № 14 від 05.07.2019 - 31,007 м куб. меблевий щит на суму 46 571,76 Євро,

2. Інвойс № 19 від 21.08.2019 - 17,979 м куб. меблевий щит на суму 26 791,04 Євро,

3. Інвойс № 20 від 08.11.2019 - 27,168 м куб. меблевий щит на суму 40 390,75 Євро, Всього товару на суму 113 753,55 Євро.

Згідно рекламації повернуто:

1. Інвойс № 14 від 05.07.2019 - 8,030 м куб. меблевий щит на суму 10 280,68 Євро,

2. Інвойс № 19 від 21.08.2019 - 5,040 м куб. меблевий щит на суму 5 877,90 Євро, Всього товару на суму 16 158,58 Євро.

За актом про невідповідність товару від 18.12.2019 ТОВ "ОЛЛВУД" утримало витрати по рекламації в сумі 5 103,76 Євро, хоча відповідно до п. 11.1. Договору зміст і обґрунтування рекламації товару повинно бути підтверджено актом експертизи торгово-промислової палати країни отримувача товару.

Як зазначено позивачем, UNTERNEHMER Oleksiy Skrypkin частково оплачено товар в сумі 78 413,14 Євро.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступне.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч.ч.1,2 ст.205 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст. 712 ЦК України ).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що згідно додатку №2 від 05.07.2019 до Контракту №05/07/2019 сторонами погоджено вартість та технічні умови товару, а також умови оплати - після доставки в Німеччину протягом 14 календарних днів (а.с. 13).

Згідно Додаткової угоди №4 від 20.08.2019 до Контракту №05/07/2019 (а.с. 14), умови Контракту доповнено п. 4.4. наступного змісту: в разі претензій від покупця про дефекти товару, продавець має право на повернення свого товару з дефектами після підписання рекламаційного акта обома сторонами згідно п. 4.4. Контракту в строк 180 днів на умовах FCA, Гамбург. Підставою для повернення є проформа інвойс, складена покупцем. Умови повернення зазначаються в проформі інвойсі. Компенсацію за повернений товар враховувати при розрахунках в наступних поставках товару покупцю.

На виконання умов Контракту від 05.07.2019, позивачем на підставі рахунків-фактур №14 від 05.07.2019, №20 від 08.11.2019 та митних декларацій №UA901030/2019/001045 від 20.07.2019, № UA901030/2019/001745 від 13.11.2019 поставлено відповідачу товар на загальну суму 86962,51 Євро (а.с. 64-67, 72-75).

Згідно проформи інвойса № RG-2019-0237 від 19.12.2019 та митної декларації №UA110300/2020/000037 від 10.01.2020 повернуто товар на суму 10280,68 Євро (а.с. 76-78).

Разом з тим, відповідно до рахунку-фактури №19 від 21.08.2019 та митної декларації № UA901030/2019/001223 від 02.09.2019 позивачем поставлено відповідачу товар на суму 26791,04 Євро (а.с. 68-71).

Рахунок фактура містить посилання на договір поставки №24/04/2019 від 24.04.19, проте позивачем не подано суду відповідний договір, однак в засіданні підтверджено обставину його укладення сторонами.

Суд вважає, що в даному випадку, між сторонами мають місце правовідносини, що склалися на підставі укладеного у спрощений спосіб договору поставки, підтвердженням чого є належним чином оформлені рахунок та митна накладна (а.с. 68-71).

Згідно проформи інвойса № RG-2019-0238 від 19.12.2019 та митної декларації №UA110000/2019/930923 повернуто товар на суму 5877,90 Євро (а.с. 79-81), які також містять посилання на договір поставки №24/04/2019 від 24.04.19.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем частково оплачено отриманий товар за вказаними рахунками - фактурами на загальну суму 78413,14 Євро, що підтверджено виписками по рахунку від 05.08.2019 на суму 6571,76 Євро, від 07.08.2019 на суму 5000,00 Євро, від 08.08.2019 на суму 8428,24 Євро, від 12.09.2019 на суму 12500,00 Євро, та меморіальними ордерами від 21.11.2019 на суму 4000,00 Євро, від 23.12.2019 на суму 20000,00 Євро, від 24.12.2019 на суму 12500,00 Євро, від 24.12.2019 на суму 4413,14 Євро, від 18.02.2020 на суму 2500,00 Євро, від 06.04.2020 на суму 2500,00 Євро наданими позивачем (а.с. 82-91).

В подальшому, позивач звертався до відповідача з вимогами про погашення заборгованості, що залишені без відповіді та задоволення.

Станом на дату звернення до суду з позовом, відповідач неналежним чином виконав зобов`язання щодо оплати отриманого товару за рахунками-фактурами №14 від 05.07.2019, №20 від 08.11.2019 в розмірі 19 181,83 Євро. Зобов`язання за рахунком - фактурою №19 від 21.08.2019 відповідачем виконано в повному обсязі, що вбачається з наданих позивачем меморіальних ордерів (а.с. 89-91).

З огляду на вищевикладене, відсутність доказів погашення заборгованості або повернення товару, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови Договору, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу в розмірі 19 181,83 Євро є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з цим, 29.07.2021 позивачем подано суду заяви про залишення без розгляду вимог про стягнення 5103,76 Євро затрат по рекламації та про відмову від позовних вимог в частині стягнення пені. Згідно заяви від 29.07.2021 у даній справі позивач просить вважати заявленими вимоги по стягненню основної заборгованості в сумі 19 181,83 Євро.

Заяви підписано повноважним представником позивача адвокатом Кириченко А.О., яка діє на підставі ордера серії ВІ № 1018282 від 15.08.2020, що міститься в матеріалах справи.

Відповідно до норм ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином, звернення до суду до початку розгляду справи по суті із заявою про залишення позовної вимоги без розгляду є правом позивача, при реалізації якого законодавцем не вимагається наведення позивачем наявності підстав такого звернення.

З урахуванням наведеного та зважаючи на те, що станом на момент подання заяви про залишення позовних вимог про стягнення 5103,76 Євро без розгляду розгляд справи по суті судом не розпочато, господарський суд вважає наявними правові підстави для задоволення заяви ТОВ "Оллвуд" від 29.07.2021 та залишення позову в частині стягнення 5103,76 Євро без розгляду.

При цьому, господарський суд звертає увагу сторін, що у відповідності до ч. 4 ст. 226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

За п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Згідно вимог ч. 3 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Суд враховує, що відмова позивача від частини позовних вимог, а саме про стягнення пені в даному випадку не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

З огляду на наведені приписи процесуального закону, провадження у справі в частині стягнення пені в розмірі 1865,10 Євро (як різниці між заявленими позивачем вимогами та сумою боргу в розмірі 19181,83 Євро підтвердженими позивачем у судовому засіданні 29.07.2021) належить закрити у зв`язку з відмовою від позову.

Враховуючи п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду, зокрема, за заявою (клопотанням) позивача), судовий збір за вказаною позовною вимогою поверненню не підлягає, оскільки судом залишено позовну заяву без розгляду у зв`язку з поданням позивачем відповідної заяви.

Також, згідно норм ст. 130 ГПК України та п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", судовий збір, в разі відмови від позовних вимог після початку розгляду справи по суті, позивачу не повертається.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Окрім того, позивачем у судовому засіданні 29.07.2021 заявлено про подачу доказів на підтвердження розміру судових витрат в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до п."а" статті 10 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном.

Таким чином, з метою належного повідомлення відповідача - UNTERNEHMER Oleksiy Skrypkin про дату, час та місце судового засідання для вирішення питання про судові витрати по справі № 912/3777/20, керуючись положеннями Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.65, господарський суд дійшов висновку про необхідність направлення офіційних перекладів процесуальних документів у даній справі безпосередньо відповідачу.

Враховуючи наведене, суд зобов`язує позивача у строк до 10.08.2021 (включно) подати до суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на німецьку мову рішення господарського суду Кіровоградської області від 29.07.2021 у справі № 912/3777/20 для направлення відповідачу.

Господарський суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати з врахуванням часу на надання позивачем відповідних перекладів даного рішення та направлення його відповідачу; встановити позивачу строк для подачі суду доказів щодо розміру, понесених ним судових витрат та доказів їх направлення відповідачу.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 231, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з UNTERNEHMER Oleksiy Skrypkin, Oldendorfer Weg, 1, 25524 Itzehoe (Німеччина), IBAN DE BIC (SWIFT) COBADEFFXXX commerzbank на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛЛВУД" (вулиця Степова, будинок 2 В, селище міського типу Петрове, Петрівський район, Кіровоградська область, 28300, і.к. 24152424) - 19 181,83 Євро, а також 9620,25 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Залишити без розгляду позовні вимоги у справі № 912/3777/20 в частині стягнення 5103,76 Євро затрат по рекламації на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Закрити провадження у справі № 912/3777/20 в частині стягнення 1865,10 Євро пені на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 09.09.2021 о 11:00 год.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Кіровоградської області за адресою: 25022, м. Кропивницький, вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, каб. 208.

Позивачу подати суду у строк до 03.08.2021: докази щодо розміру, понесених ним судових витрат; докази направлення відповідачу за адресою Oldendorfer Weg, 1, 25524 Itzehoe (Німеччина) заяви від 29.07.2021 про стягнення витрат на правничу допомогу та судових витрат, а також доказів на їх підтвердження.

Зобов`язати позивача у строк до 10.08.2021 (включно) подати до суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на німецьку мову рішення господарського суду Кіровоградської області від 29.07.2021 у справі № 912/3777/20 для направлення відповідачу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копію рішення направити позивачу на електронну адресу представника ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оригінал рішення скріплений гербовою печаткою направити на поштову адресу позивача (вул. Степова, буд. 2 В, селище міського типу Петрове, Петрівський район, Кіровоградська область, 28300) для здійснення нотаріального перекладу на німецьку мову.

Переклад рішення від 29.07.2021 у справі №912/3777/20 направити відповідачу UNTERNEHMER Oleksiy Skrypkin, Oldendorfer Weg, 1, 25524 Itzehoe (Німеччина), після надходження від позивача.

Повне рішення складено 02.08.2021.

Суддя В.Г. Кабакова