ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 рокуСправа № 912/1334/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря судового засідання Лупенко А.І., розглянув у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу №912/1334/21

за позовом Приватного підприємства "СТД Агро", вул. Тараса Карпи, 84, кімната 320, м. Кропивницький, 25006

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Імперія-С", вул. Велика Пермська, 88, м. Кропивницький, 25001

про стягнення 48 466,00 грн

Представники участі не брали

У судовому засіданні підписано вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Приватного підприємства "СТД АГРО" (далі - ПрП "СТД АГРО", позивач) до Приватного акціонерного товариства "Імперія-С" (далі - ПрАТ "Імперія-С", відповідач) про стягнення 48 466,00 грн, з яких 22 000,00 грн основного боргу та 26 466,00 грн пені, з покладанням на відповідача судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про неналежне виконання відповідачем зобов`язань по договору купівлі-продажу №04 від 24.03.2017 в частині оплати товару.

Ухвалою від 05.05.2021 вказану позовну заяву господарським судом залишено без руху та зобов`язано в строк не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки.

27.05.2021 на адресу господарського суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з відповідними доказами.

Ухвалою від 01.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №912/1334/21 за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд справи призначено 24.06.2021, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

08.06.2021 від позивача надійшов лист з доказами на виконання вимог ухвали суду від 01.06.2021.

24.06.2021 судом розпочато розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 24.06.2021 оголошено перерву на 08.07.2021 о 16:00 год.

06.07.2021 позивачем подано суду письмові пояснення щодо можливості розгляду справи без результатів розгляду ліквідаційною комісією заяви з грошовими вимогами.

Ухвалою від 08.07.2021 господарський суд постановив оголосити перерву в судовому засіданні на 29.07.2021 о 09:00 год; зобов`язати позивача у строк до 24.07.2021 подати суду оригінали накладних доданих до позову для огляду в судовому засіданні (направити поштою або надати у судове засідання нарочно); зобов`язати Департамент надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради (вул. Архітектора Паученка, буд. 41/26, м. Кропивницький, 25006) у строк до 24.07.2021 надати суду копії документів, на підставі яких щодо Приватного акціонерного товариства "Імперія-С" (і.к. 05513862) внесено до ЄДР 14.04.2021 запис №035000150 про внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації.

13.07.2021 позивачем на виконання ухвали подано суду оригінали накладних.

15.07.2021 Департамент надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради витребувані судом докази.

29.07.2021 в судовому засіданні сторони своїм процесуальним правом на участь в засіданні суду не скористались, уповноважених представників не направили.

Відзив на позов відповідачем суду не подано.

Суд враховує, що правильним найменуванням відповідача згідно витягу з ЄДР є Приватне акціонерне товариство "Імперія-С" (і.к. 05513862).

Судом вчинено всі належні дії для повідомлення відповідача про призначене судове засідання - ухвали суду від 01.06.2021, від 24.06.2021 та від 08.07.2021 направлено на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Велика Пермська, 88, м. Кропивницький, 25001, 23.06.2021.

Вказана адреса зазначена в реєстрі у графі "відомості про комісію з припинення".

Зазначені ухвали направлено рекомендованим листом з повідомленням з позначкою "Судова повістка".

Органом поштового зв`язку повернуто на адресу суду конверти з вкладенням (ухвали по справі) з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99-2 постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Судом враховується, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (зі змінами)) з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу на всій території України встановлено карантин.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п.41 Доповіді, схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25- 26 березня 2011 року), "Верховенство права" одним з обов`язкових елементів поняття "верховенство права" є юридична визначеність.

Згідно з п.46 даної Доповіді:

"Юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними. Зворотна дія [юридичних норм] також суперечить принципові юридичної визначеності, принаймні у кримінальному праві (ст. 7 ЄКПЛ), позаяк суб`єкти права повинні знати наслідки своєї поведінки; але це також стосується і цивільного та адміністративного права - тієї мірою, що негативно впливає на права та законні інтереси [особи]. На додаток, юридична визначеність вимагає дотримання принципу judicata. Остаточні рішення судів національної системи не повинні бути предметом оскарження. Юридична визначеність також вимагає, щоб остаточні рішення судів були виконані. У приватних спорах виконання остаточних судових рішень може потребувати допомоги з боку державних органів, аби уникнути будь-якого ризику "приватного правосуддя", що є несумісним з верховенством права. Системи, де існує можливість скасовувати остаточні рішення, не базуючись при цьому на безспірних підставах публічного інтересу, та які допускають невизначеність у часі, несумісні з принципом юридичної визначеності.

Поряд з цим, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, з метою не затягування розгляду справи, та не порушення права позивача на справедливий розгляд справи у продовж розумного строку, суд дійшов висновку, що неотримання ухвал суду у даній справі відповідачем та повернення їх до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання, тобто його власною волею.

Господарський суд приймає до уваги, що ПрАТ "Імперія-С" мало можливість отримати інформацію по справі, що розглядається, на сторінці Господарського суду Кіровоградської області на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://kr.arbitr.gov.ua, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомленим про призначене судове засідання належним чином і причини неявки представника відповідача у засідання судом не визнаються поважними.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, господарський суд розглядає справу №912/1334/21 в судовому засіданні 29.07.2021 за відсутності представника відповідача.

Позивач також не скористався правом на участь в судовому засіданні, повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 29.07.2021 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2017 між ПП "СТД Агро" (продавець) та ПрАТ "Імперія - С" (покупець) укладено Договір № 04 купівлі - продажу (далі - Договір а.с. 228-229 т. 1), за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити лушпиння соняшника (Товар) (п. 1.1. Договору).

Ціна та кількість товару погоджується сторонами в товаросупровідних документах, рахунках (товарній накладній) (п. 4.1. Договору).

Відповідно до пункту 4.2. Договору ціна товару становить 250,00 грн, в тому числі ПДВ 41,67 грн за одну тону.

Покупець здійснює оплату товару на підставі рахунку-фактури протягом 7-ми банківських днів з дня його отримання (п. 5.1. Договору).

Даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2017 року, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами зобов`язань за цим Договором (п. 7.1. Договору).

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

Як вказано у позові, на виконання умов Договору, ПП "СТД Агро" зобов`язання щодо поставки товару на адресу ПрАТ "Імперія - С" виконано на загальну суму вартості товару - 71 875,00 грн.

З посиланням на статті 525, 526, 530, 610, 611, 655-658, 692 Цивільного кодексу України, статті 193, 202 Господарського кодексу України позивач просить стягнути на його користь заборгованість в розмірі 22000,00 грн, що виникла у відповідача за Договором № 04 купівлі - продажу, а також нараховану пеню.

У письмових поясненнях від 05.07.2021 позивач зазначив, що 08.06.2021 звернувся до ліквідаційної комісії ПрАТ "Імперія-С" з вимогою про внесення до реєстру вимог кредиторів заборгованості згідно Договору. Результати розгляду такої вимоги позивачу не відомі.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступне.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст. 712 ЦК України ).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що ПП "СТД Агро" на виконання умов Договору відповідачу поставлено товар на загальну суму 71875,00 грн згідно накладних №5 від 31.03.2017 на суму 6962,50 грн, №6 від 10.04.2017 на суму 11075,00 грн, №7 від 20.04.2017 на суму 8362,50 грн, № 8 від 28.04.2017 на суму 7700,00 грн, №12 від 31.05.2017 на суму 13797,50 грн, № 14 від 13.06.2017 на суму 7170,00 грн, № 16 від 24.06.2017 на суму 7587,50 грн, № 18 від 30.06.2017 на суму 9220,00 грн. (а.с. 234-249 т. 1, 1-182, т. 2) Оригінали надавались для огляду.

Отримання відповідачем товару за вищевказаними накладними підтверджується підписами та печатками відповідача на наявних в матеріалах справи належним чином засвідчених довіреностях на отримання матеріальних цінностей № 7 від 01.03.2017, № 15 від 01.04.2017, № 25 від 19.05.2017, №28 від 01.06.2017.

Факт отримання товару відповідачем не оспорюється.

На оплату товару за вищевказаними накладними позивачем виставлено відповідачу відповідні рахунки, а саме: №5 від 31.03.2017, №6 від 19.04.2017, № 8 від 22.04.2017, № 9 від 28.04.2017, № 12 від 31.05.2017, № 15 від 13.06.2017, № 16 від 24.06.2017, № 17 від 30.06.2017 (а.с. 198-205 т.2).

Відповідачем не заперечується факт отримання від позивача на оплату рахунків.

Таким чином суд приходить до висновку про належне виконання позивачем свого зобов`язання щодо поставки товару та отримання товару відповідачем за умовами укладеного договору.

З позову вбачається, що за отриманий (поставлений) товар відповідач розрахувався частково.

Заборгованість з оплати за отриманий товар становить 22000,00 грн.

Зважаючи на вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність заборгованості у відповідача перед позивачем за товар у розмірі 22000,00 грн.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення суми боргу за поставлений товар в розмірі 22000,00 грн є правомірними й підлягають задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 26466,00 грн пені.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною 1 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Сторони в п. 8.2. Договору погодили, що у випадку несвоєчасної оплати (не повної оплати) прийнятого товару, крім оплати прийнятого товару, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості не оплаченої в обумовлений термін партії товару за кожний день прострочення до дня усунення порушення зобов`язань.

За змістом положень частин четвертої і шостої статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Отже, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі. Тобто сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 Цивільного кодексу України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина третя статті 6 Цивільного кодексу України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати). Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21.06.2017 зі справи № 910/2031/16 та Верховного Суду від 10.04.2018 зі справи № 916/804/17.

Викладену позицію зазначено Верховним Судом у постанові від 10.09.2020 у справі № 916/1777/19.

Здійснюючи дослідження обґрунтованості позовних вимог про стягнення пені, судом встановлено, що при розрахунку пені позивач не врахував святкові дні при визначенні строку оплати товару.

Так, враховуючи положення статті 73 Кодексу законів про працю України, у 2017 році на підприємствах, в установах, організаціях робота не проводилась у такі святкові дні і дні релігійних свят, зокрема:

16 квітня - Пасха (неділя);

1 і 2 травня - День міжнародної солідарності трудящих (понеділок, вівторок);

9 травня - День Перемоги (вівторок);

4 червня - Трійця (неділя);

28 червня - День Конституції України (середа).

Відповідно до статті 67 КЗпП, якщо святковий або неробочий день збігається з суботою або неділею, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.11.2016 №850-р "Про перенесення робочих днів у 2017 році", 8 травня - вихідний день.

У позові зазначено, що відповідачем, у строки визначені Договором, частково оплачено товар за накладною № 8 від 28.04.2017 та рахунком №9 від 28.04.2017, заборгованість становить 3225,00 грн. За отриманий товар згідно накладних №12 від 31.05.2017 на суму 13797,50 грн, № 14 від 13.06.2017 на суму 7170,00 грн, № 16 від 24.06.2017 на суму 7587,50 грн, № 18 від 30.06.2017 на суму 9220,00 грн та рахунків № 12 від 31.05.2017, № 15 від 13.06.2017, № 16 від 24.06.2017, № 17 від 30.06.2017 у строки визначені Договором відповідачем оплати не проведено.

Враховуючи положення п. 5.1. Договору, строк оплати по Договору за неоплаченими своєчасно накладними настав, відповідно:

за № 8 від 28.04.2017 - 15.05.2017,

за №12 від 31.05.2017 - 12.06.2017,

за № 14 від 13.06.2017 - 22.06.2017,

за № 16 від 24.06.2017 - 05.07.2017,

за № 18 від 30.06.2017 - 11.07.2017.

З підстав викладеного, приймаючи до уваги розрахунок пені проведений позивачем (а.с. 230-232 т. 1), строки оплати товару за неоплаченими накладними, суми та дати оплати товару, в межах періоду нарахування пені визначеного позивачем до 28.04.2021 включно, судом здійснено власний розрахунок пені, що підлягає стягненню з відповідача, що становить 26 414,30 грн.

Решта вимог про стягнення пені заявлені безпідставно та задоволенню не підлягають.

Поряд з тим, згідно статей 627, 629 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

Водночас, закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного виконання зобов`язання з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Цій меті слугують положення статті 233 Господарського кодексу України, згідно з якою у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Право суду на свій розсуд з врахуванням обставин справи зменшувати розмір неустойки неодноразово підтверджено у висновках Верховного Суду, зокрема у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі №917/1068/17, від 22.01.2019 у справі №908/868/18, від 13.05.2019 у справі №904/4071/18, від 22.04.2019 у справі №925/1549/17, від 30.05.2019 у справі №916/2268/18, від 04.06.2019 у справі №904/3551/18 тощо.

Господарський суд прийшов до висновку, що визначений договором та належний до сплати розмір пені є великим порівняно із сумою заборгованості та збитками кредитора.

Також господарський суд враховує, що відповідач, підтверджуючи свою добросовісність, не ухилявся від виконання зобов`язань за договором та сплатив 69% вартості поставленого товару, про що свідчить розрахунок заборгованості позивача згідно договору. Нарахована позивачем пеня складає 120% від заявленої до стягнення суми основного боргу.

Поміж тим, слід зазначити, що пеня є лише санкцією за невиконання грошового зобов`язання, а не основним боргом, а тому збільшувати на цьому платежі свої доходи позивач не може.

Тому, при зменшенні розміру пені позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому стані, чого останнім і не доводиться належними доказами.

За встановлених обставин господарський суд вважає, що зменшення пені до 11000,00 грн (50% боргу), враховуючи те, що позивач не заявляє до стягнення річні та інфляційні є розумним та оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків як для позивача, так і для відповідача.

З підстав викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Також, судом встановлено згідно наданих Департаментом надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради документів, що 10.04.2021 на засіданні річних загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Імперія-С" прийнято рішення (протокол №1) про припинення ПрАТ "Імперія-С" (і.к. 05513862) шляхом перетворення у Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія-21" (і.к. 05513862).

Згідно ст. 108 ЦК України, перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.

Відповідно до відомостей з ЄДР ПрАТ "Імперія-С" (і.к. 05513862) знаходиться в стані припинення в результаті реорганізації.

З підстав викладеного, позовні вимоги ПП "СТД Агро" підлягають задоволенню в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Імперія-С" 22000,00 грн заборгованості та 11000,00 грн пені.

Решта позовних вимог задоволенню не підлягають.

З урахуванням ст.129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір виник з його вини, а ставка судового збору сплаченого за даним позовом є мінімальною.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути Приватного акціонерного товариства "Імперія-С" (вул. Велика Пермська, 88, м. Кропивницький, 25001, і.к. 05513862) на користь Приватного підприємства "СТД Агро" (вул. Тараса Карпи, 84, кімната 320, м. Кропивницький, 25006, і.к. 23229403) 22000,00 грн заборгованості та 11000,00 грн пені, а також 2270,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити позивачу на поштову адресу та електронну пошту , відповідачу на поштову адресу.

Повне рішення складено 03.08.2021.

Суддя В.Г. Кабакова