ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2021 р. Справа № 916/1696/21

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін справу №916/1696/21 за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ел. пошта: ) до Житлово-будівельного кооперативу "Академія" (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 4) про стягнення 3260,35грн., де 1255,94грн. пені, 246,28грн. три проценти річних, 206,29грн. інфляційних втрат, 1551,84грн. збитків,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні дії суду:

Позивач у позовній заяві позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.11.2018р. між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ЖБК «Академія» було укладено договір №7033/18-ТЕ-23 постачання природного газу, відповідно до умов якого позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 431320,21грн., та відповідач за умовами п.6.1. договору мав розрахуватись за отриманий газ до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. Між тим, як зазначає позивач, оплату за переданий газ відповідач провів повністю, однак, несвоєчасно, чим порушив вказані умови договору, у зв`язку з чим позивачем нараховано 1255,94грн. пені, 246,28грн. три проценти річних, 206,29грн. інфляційних втрат, 1551,84грн. збитків.

Відповідач подав до суду відзив на позов від 14.07.2021р. за вх.№18870/21, де вказує, що свої зобов`язання за договором в частині оплати природного газу вважає виконаними в повному обсязі, з урахуванням порядку оплати за спожитий газ кінцевими споживачами. Стосовно стягнення інфляційних та трьох відсотків річних ЖБК «Академія» зазначає на відсутність власної вини у будь-якому разі у проведених розрахунках з позивачем. Відповідач також вважає, що позивачем не доведено об`єктивну та суб`єктивну сторони спричинення відповідачем збитків, понесення збитків, причинно-наслідковий зв`язок між діями та понесеними позивачем збитками в розмірі, зазначеному в позовній заяві, позивачем не надано жодних належних доказів на підтвердження можливості реального отримання доходів у розмірі визначених ним збитків, у разі належного виконання зобов`язання, а також вжиття кредитором заходів для їх одержання, що є необхідним при заявлені до стягнення збитків. Відповідач звертає увагу суду на те, що у даному випадку розмір збитків позивач підтверджує виключно доданим розрахунком, виконаним на виконання умов договору.

Так, відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити, крім стягнення 1 грн. пені.

Одночасно відповідач подав до справи клопотання від 26.07.2021р. за вх.№19834/21 про зменшення пені до 1 грн. В обґрунтування заявленого відповідач послався на те, що заявлена до стягнення відповідачем пеня в сумі 1255,94грн. є достатньо великою сумою для відповідача, оскільки останній був та є на даний час неприбутковою організацією, перебував у скрутному фінансовому становищі саме у зв`язку з не проведенням розрахунків за спожитий газ споживачами, не отримував прибутку та за ознаками неприбуткової організації не міг його отримувати. Також метою діяльності кооперативу є, в тому числі надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, без одержання прибутку. Відповідач вказує, що несвоєчасне погашення заборгованості перед позивачем сталося не з вини відповідача, оскільки єдиним джерелом для оплати за спожитий природний газ є кошти, отримані в якості оплати за спожиту теплову енергію з боку мешканців житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського, 4, та власників інших нежитлових приміщень в даному будинку, які таку оплату своєчасно не здійснювали.

Відповідач вказує, що стягнення такої великої суми неустойки спричинить також збільшення заборгованості по заробітній платі працівникам ЖБК «Академія», невчасну сплату податків та зборів, що призведе до виникнення нових штрафних санкцій та судових процесів, а відтак, для відповідача є важливим зменшення всіх можливих видатків. Відповідач вбачає, що у позивача порушуються лише майнові інтереси, а у відповідача майнові та інші інтереси, зокрема, соціальні: забезпечення безперебійного надання населенню послуг з теплопостачання, виплата заробітної плати працівникам, безперебійне теплопостачання, зокрема, в опалювальний період тощо. Наведені обставини відповідач вважає соціально значимими та винятковими, оскільки існує нагальна необхідність спрямування наявних коштів на здійснення поточних розрахунків за природний газ, розподіл та транспортування природного газу, електропостачання, водопостачання, та забезпечення діяльності кооперативу. Також відповідач вказує, що прострочення оплати за спожитий газ у даному випадку не є значним, зобов`язання за відповідний період ЖБК «Академією» перед позивачем виконані в повному обсязі. Відповідач зазначає, що позивач під час вирішення спору у цій справі не надав доказів, які підтверджують понесення ним збитків або можливість їх понесення у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань.

Позивач подав до справи відповідь на відзив від 26.07.2021р. за вх.№19834/21, де вказує, що оскільки у договорі №7033/18-ТЕ-23 від 22.11.2018р. сторони передбачили нарахування пені, то укладаючи договір, відповідач взяв на себе зобов`язання у разі прострочення виконання умов договору нести відповідальність у вигляді пені у розмірі визначеному цим договором. Також позивач вказує, що не є підставами для звільнення від відповідальності порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність у боржника потрібних коштів. Не міститься і в умовах договору положення, що виконання умов договору ставиться у залежність від третіх осіб. Позивач вважає, що відповідач не подав до справи жодних належних доказів, які б підтверджували неспроможність відповідача виконати взяті на себе зобов`язання.

Крім того, позивач зазначив, що відповідно до консолідованої фінансової звітності за 2019 рік, довгострокові зобов`язання ПАК «Нафтогаз України» складають 79285 млн. грн. (в порівнянні за 2018 рік - 69007 млн. грн.); короткострокові зобов`язання складають 108721 млн. грн. (в порівнянні за 2018 рік - 120847 млн. грн.), з яких 10471 млн. грн. - заборгованість з податку на прибуток (в порівнянні за 2018 рік - 6306 млн. грн.). Згідно Консолідованої фінансової звітності за 2020 рік чистий збиток НАК «Нафтогаз України» становить 19002млн. грн., сукупний збиток НАК «Нафтогаз України» становить 33199 млн. грн. (станом на 30.09.2020 - чистий збиток становив 17034 млн. грн., сукупний збиток становив - 17293 млн. грн.). Фінансова звітність НАК «Нафтогаз України» є загальнодоступним документом, який публікується на веб-сторінці позивача відповідно до ст.14 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». НАК «Нафтогаз України» забезпечує галузі національної економіки і населення природним газом, тобто, як підприємство державного сектору економіки є об`єктом, що має стратегічне значення для економіки, суспільства і безпеки держави. Відсутність можливості вчасно розраховуватись за природний газ, а як наслідок - відсутність можливості вчасно надати послуги з постачання природного газу спричинить значні соціально та економічно негативні наслідки для всієї України. Позивач вважає, що вимагаючи суд зменшити суму пені до 1 грн., відповідач таким чином хоче ототожнити зменшення розміру неустойки з повним звільненням боржника від відповідальності за порушення зобов`язання (стаття 218 Господарського кодексу України), тоді як зі змісту статті 233 Господарського кодексу України, яка регулює зменшення розміру штрафних санкцій, чітко вбачається, що зменшення судом розміру стягуваної пені є проявом обмеження відповідальності боржника, але аж ніяк не звільненням його від відповідальності. На думку позивача, зменшення розміру пені до 1 грн. фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Також у відповіді на відзив позивач навів нормативно-правове обґрунтування заявлених до стягнення збитків.

Позивач вважає недоведеними відповідачем мотиви для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних в сумі 246,28 грн. та інфляційних втрат в сумі 206,29 грн.

Так, положення ч.1 ст.248 ГПК України визначають, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, враховуючи, вжиті судом заходи із забезпечення повідомлення відповідача про розгляд судом справи №916/1696/21, надання йому можливості висловити власну позицію щодо спору, суд, зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, дійшов висновку в контексті гарантій ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року щодо розумного строку розгляду справи, про необхідність розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 17.06.2021р. відкрито провадження у справі №916/1696/21, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

22.11.2018р. між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (постачальник) та ЖБК «Академія» (споживач) було укладено договір №7033/18-ТЕ-23, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. Постачальник передає споживачу з 01.11.2018р. по 30.11.2018р. (включно) газ, обсягом до 5тис. куб.м. (п.п.1.1., 1.2., 2.1. договору).

Приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачу у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі (п.3.7. договору №7033/18-ТЕ-23 від 22.11.2018р.).

Згідно п.5.2. договору №7033/18-ТЕ-23 від 22.11.2018р. ціна за 1000 куб.м. газу з 01.11.2018р. становить 6235,51грн., крім того податок на додану вартість - 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 7482,61грн.

Відповідно до п.п.6.1., 6.2. договору №7033/18-ТЕ-23 від 22.11.2018р. оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством і цим договором. У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п.п.8.1., 8.2. договору №7033/18-ТЕ-23 від 22.11.2018р.).

Відповідно до розділу 12 договору №7033/18-ТЕ-23 від 22.11.2018р. він діє в частині реалізації природного газу з 01.11.2018р. до 30.11.2018р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Також сторонами до договору №7033/18-ТЕ-23 від 22.11.2018р. було підписано додаткову угоду №1 від 11.12.2018р., якою розділи 1-12 договору викладено у новій редакції, зокрема, визначено період передачі газу з 01.11.2018р. по 30.04.2019р., строк дії договору встановлено до 30.04.2019р. включно.

На виконання умов договору №7033/18-ТЕ-23 від 22.11.2018р. позивачем відповідачу було поставлено газ за актами приймання-передачі від 30.11.2018р. на суму 18354,85грн., від 31.12.2018р. на суму 129232,19грн., від 31.01.2019р. на суму 122243,44грн., від 28.02.2019р. на суму 85039,88грн., від 31.03.2019р. на суму 76449,85грн.

На підтвердження проведення повної, але несвоєчасної оплати відповідачем за поставлений газ позивач подав до справи виписки по особовому рахунку ЖБК «Академія» за період з 01.10.2018р. по 28.02.2021р.

22.06.2019р. позивач звернувся до відповідача із претензією від 21.05.2019р. про сплату збитків на суму 18271,64грн.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши викладені сторонами пояснення, їх мотивовані оцінки кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення або відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 ст.691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як передбачено ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Таким чином, судом встановлено, що в період з листопада 2018р. по березень 2019р. включно позивач за договором №7033/18-ТЕ-23 від 22.11.2018р. поставив відповідачу природний газ на загальну суму 431320,21грн., за який відповідач розрахувався повністю, але несвоєчасно, що підтверджується наданими позивачем виписками по особовому рахунку відповідача, протилежного суду не доведено.

Крім того, позивач у зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем за отриманий газ нарахував до стягнення з відповідача 246,28грн. три проценти річних за період з 26.01.2019р. по 30.06.2019р., 206,29грн. інфляційних втрат за травень-червень 2019р.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши зроблені позивачем розрахунки трьох процентів річних, втрат від інфляції, встановив, що їх зроблено вірно. Отже, заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 246,28грн. три проценти річних за період з 26.01.2019р. по 30.06.2019р., 206,29грн. інфляційних втрат за травень-червень 2019р. підлягають судом задоволенню у повній мірі.

Крім того, слід зазначити, що відповідач не довів та не обґрунтував суду, які саме положення договору №7033/18-ТЕ-23 від 22.11.2018р., чинного законодавства звільняють його від обов`язку, визначеного ст.625 ЦК України, у випадку несвоєчасної сплати мешканцями будинку вартості спожитого газу можливості заперечувати проти правомірного нарахування кредитором трьох процентів, втрат від інфляції, а відповідно нарахування таких позивачем та заявлення до суду про їх стягнення є правомірним.

Так, у зв`язку з несвоєчасним проведенням відповідачем оплати заборгованості, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню загалом в сумі 1255,94грн. за період з 26.01.2019р. по 30.06.2019р.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 1 ст.547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Суд, перевіривши зроблений позивачем розрахунок пені встановив, що його зроблено вірно, у зв`язку з чим сума пені - 1255,94грн. за період з 26.01.2019р. по 30.06.2019р. є правомірною.

Так, відповідач просить суд зменшити заявлений позивачем розмір пені до 1грн.

На підтвердження клопотання про зменшення пені відповідач подав до справи оборотну-сальдову відомість по рахунку 631 станом з 01.11.2018р. по 01.07.2019р. та довідку №41 від 08.07.2021р. про стан заборгованості мешканців будинку перед ЖБК "Академія" станом на липень 2021р. та березень 2019р

За положеннями ст.233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При цьому, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд об`єктивно оцінює, чи є даний випадок винятком, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

В даній нормі під "іншими учасниками господарських відносин" слід розуміти третіх осіб, які не беруть участь в правовідносинах між боржником та кредитором, проте, наприклад, пов`язані з кредитором договірними відносинами. Отже, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

В чинному законодавстві України відсутній перелік таких виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Судом при цьому враховуються фактичні обставини справи та надається оцінка наявним доказам, якими заявник обґрунтовує свої заперечення.

Так, неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Сторони підтверджують той факт, що заборгованість відповідачем повністю погашено до відкриття провадження по справі №916/1696/21, отже, ступінь виконання відповідачем зобов`язань за листопад 2018р. - березень 2019р. характеризується повним, але несвоєчасним погашенням заборгованості, що мала місце. Відповідач подав до справи оборотну-сальдову відомість по рахунку 631 станом з 01.11.2018р. по 01.07.2019р. та довідку №41 від 08.07.2021р. про стан заборгованості мешканців будинку перед ЖБК "Академія" станом на липень 2021р. та березень 2019р., які складені ним особисто та не можуть вважатись належними доказами, що підтверджують його скрутне фінансове становище. Поряд із цим, відповідач не подав до справи відповідних фінансових звітів (балансів), довідок з банківських установ про відсутність коштів на рахунках, довідку з податкової щодо кількості відкритих рахунків. Звідси, суд вбачає, що відповідач не довів наявність у нього скрутного фінансового становища.

Суд, беручи до уваги наведене, доходить висновку про недоведеність обставин, що свідчать на користь можливості зменшити розмір заявленої до стягнення пені. Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача 1255,94грн. пені за період з 26.01.2019р. по 30.06.2019р. підлягає судом задоволенню у повному обсязі.

Щодо заперечень відповідача стосовно заявлених позивачем до стягнення збитків суд зазначає.

Приписами ч.ч.1, 3 ГК України встановлено, що держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб`єктів господарювання здійснюються відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Відповідно до ст.12 ЗУ "Про ринок природного газу" , постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу. Правила постачання природного газу затверджуються Регулятором після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства і є обов`язковими для виконання всіма постачальниками та споживачами. Договір постачання повинен містити такі істотні умови: 1) обов`язок постачальника забезпечити споживача всією необхідною інформацією про загальні умови постачання (у тому числі ціни), права та обов`язки постачальника та споживача, зазначення актів законодавства, якими регулюються відносини між постачальником і споживачем, наявні способи досудового вирішення спорів з таким постачальником шляхом її розміщення на офіційному веб-сайті постачальника; 2) обов`язок постачальника забезпечити споживача інформацією про обсяги та інші показники споживання природного газу таким споживачем на безоплатній основі; 3) обов`язок постачальника повідомити споживачу про намір внесення змін до договору постачання природного газу в частині умов постачання до початку дії таких змін та гарантування права споживача на дострокове розірвання договору постачання, якщо нові умови постачання є для нього неприйнятними; 4) обов`язок постачальника забезпечити споживачу вибір способу оплати з метою уникнення дискримінації; 5) обов`язок постачальника забезпечити споживача прозорими, простими та доступними способами досудового вирішення спорів з таким постачальником; 6) порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання. Постачальники зобов`язані створювати страховий запас природного газу в розмірі не більше 10 відсотків запланованого місячного обсягу постачання природного газу споживачам на наступний місяць. Розмір страхового запасу встановлюється щорічно Кабінетом Міністрів України на однаковому рівні для всіх постачальників.

Згідно п.1 розділу VI "Правил постачання природного газу" затверджених постановою НКРЕКН від 30.09.2015р. №2496, постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. На письмове звернення споживача постачальник «останньої надії» зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня отримання такого письмового звернення надати споживачу підписаний уповноваженою особою постачальника примірник договору постачання природного газу. Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Водночас, приймаючи до уваги, що у березні 2019 мало місце відхилення обсягів спожитого відповідачем природного газу від замовленого, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, суд, здійснивши перевірку здійсненого позивачем розрахунку суми збитків в загальному розміру 1551,84 грн, вважає його вірним та обґрунтованим, а тому враховуючи, що нарахування цих збитків за погодженням сторін передбачений умовами договору та не суперечить чинним на момент виникнення спірних відносин нормам законодавства, позов позивача в цій частині вимог підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 2270грн., які в порядку ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у зв`язку з повним задоволенням судом позовних вимог.

Керуючись ст.ст.123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 239, 331, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити повністю позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ел. пошта: ) до Житлово-будівельного кооперативу "Академія" (65009, м. Одеса, вул.Черняховського, 4) про стягнення 3260,35грн., де 1255,94грн. пені, 246,28грн. три проценти річних, 206,29грн. інфляційних втрат, 1551,84грн. збитків.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Академія" (65009, м. Одеса, вул.Черняховського, 4, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул.Б.Хмельницького, 6, ) 1255 (одну тисячу двісті п`ятдесят п`ять) грн. 94коп. пені, 246 (двісті сорок шість) грн.28 коп. три проценти річних, 206 (двісті шість) грн. 29 коп. інфляційних втрат, 1551 (одну тисячу п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 84 коп. збитків, 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06 серпня 2021 р.

Суддя І.А. Малярчук