РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.08.2021Справа № 910/4076/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,

за участю секретаря судового засідання: Вегери А.В.

розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова фірма "Промікс"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 1 705 118,45 грн.,

За участі представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова фірма "Промікс" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 1 705 118,45 грн., з яких: 1 599 240,00 грн. - основний борг, 24 317,21 грн. - 3 % річних, 81 561,24 грн. - інфляційні втрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 15.05.2020 року між ним та відповідачем було укладено Договір № 16451/53-124-01-20-12138, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова фірма "Промікс" зобов`язалося поставити, а відповідач - прийняти та оплатити погоджений сторонами товар. Проте відповідач поставлений позивачем товар не оплатив, унаслідок чого за Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування компенсаційних виплат. Зважаючи на наведені обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.03.2021 року відкрито провадження у справі № 910/4076/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.04.2021 року.

05.04.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву від 29.03.2021 року № 45-30-587/4257, в якому останній заперечив проти задоволення у повному обсязі позовних вимог з огляду на те, що визначений в укладеному між сторонами договорі товар, доставлений на склад вантажоотримувача 07.08.2020 року, цього дня прийнятий відповідачем не був, у зв`язку з виявленням на етапі проведення вхідного контролю невідповідностей цього товару умовам договору, про що покупцем була складена та надіслана позивачу відповідна довідка від 11.08.2020 року № 96-8/20. Разом із тим, означений товар у встановленому договором порядку було прийнято відповідачем лише після усунення виявлених недоліків 07.09.2020 року, а відтак першим днем прострочення оплати цього товару покупцем, на думку останнього, є 08.10.2020 року. Крім того, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" вказало на необґрунтованість здійснених позивачем нарахувань заявлених до стягнення компенсаційних виплат, а також про безпідставність їх нарахування на суму ПДВ, включену до вартості товару.

06.04.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова фірма "Промікс" від 05.04.2021 року на відзив на позовну заяву, в якій останнє зазначило про наявність у відповідача обов`язку оплатити поставлений товар по 06.09.2020 року включно, зважаючи те, що покупцем не було складено відповідного Акту приймання продукції за якістю у строки та за формою, встановленими Інструкцією № П-7 (1966 р.), затвердженою постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР. Крім того, позивач наголосив на обґрунтованості здійсненого останнім розрахунку заявлених до стягнення сум 3 % річних та інфляційних втрат.

У підготовчому засіданні 13.04.2021 року судом встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву до 26.03.2021 року, а також без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 12.05.2021 року.

У підготовчому засіданні 12.05.2021 року з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів сторін у даній справі, забезпечення сторонам можливості надати всі необхідні докази, заяви та клопотання на їх розсуд, судом, з урахуванням положень статей 177, 182 Господарського процесуального кодексу України, постановлено протокольну ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження у справі № 910/4076/21 на 30 днів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/4076/21 до судового розгляду по суті на 28.05.2021 року.

У судових засіданнях 28.05.2021 року та 15.06.2021 року оголошувалися перерви відповідно до 15.06.2021 року та 07.07.2021 року.

Разом із тим, судове засідання у вказаній справі, призначене на 07.07.2021 року, не відбулося, у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності суддею Ломакою В.С.

У зв`язку з наведеними обставинами, ухвалою господарського суду міста Києва від 21.07.2021 року судове засідання у справі № 910/4076/21 призначено на 04.08.2021 року.

Сторони про дату, час і місце розгляду справи були завчасно повідомлені належним чином та в установленому законом порядку, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення позивачу та відповідачу копій ухвали господарського суду міста Києва від 21.07.2021 року (зокрема, № 290 - вручено позивачу 28.07.2021 року та № 304 - вручено відповідачу 27.07.2021 року), проте явку своїх уповноважених представників у призначене судове засідання 04.08.2021 року не забезпечили, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направили.

Враховуючи те, що у сторін було достатньо часу та можливості для реалізації своїх процесуальних прав, встановлених положеннями Господарського процесуального кодексу України, у тому числі забезпечення явки повноважних представників у судове засідання, беручи до уваги подання сторонами заяв по суті спору, а також зважаючи на відсутність обставин, які свідчать про неможливість вирішення спору в даній справі у судовому засіданні 04.08.2021 року, суд дійшов висновку про відсутність необхідності у повторному відкладенні розгляду справи на іншу дату.

При цьому, судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року в справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006 року у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, Гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2020 року між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова фірма "Промікс" (постачальник) було укладено договір № 16451/53-124-01-20-12138 (далі - Договір).

Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками його сторін та скріплений відповідними печатками цих суб`єктів господарювання.

Відповідно до пункту 1.1 Договору постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю, а покупець, у свою чергу, зобов`язується прийняти і оплатити товар згідно з найменуванням в кількості, за цінами та по коду УКТ ЗЕД, які передбачені у специфікації № 1 до Договору (додаток № 1 до Договору), яка є невід`ємною частиною Договору.

Обсяги закупівлі товару та загальну вартість по Договору може бути зменшено залежно від реального фінансування видатків. У такому разі сторони вносять відповідні зміни до Договору шляхом укладення додаткової угоди до Договору (пункт 1.2 Договору).

Відповідно до пункту 3.2 Договору поставка товару здійснюється транспортом і за рахунок постачальника на умовах DPP згідно Інкотермс 2020 на складі вантажоодержувача за адресою: Хмельницьке відділення ВП "Складське господарство"/склад № 8, вул. Енергетиків, 36, м. Нетішин, Хмельницька область, 30100.

Згідно з пунктом 4.1 Договору ціна товару по Договору становить 1 332 700,00 грн., крім того ПДВ 20 % - 266 540,00 грн. Всього ціна Договору: 1 599 240,00 грн.

Пунктами 4.2, 4.3 вказаної угоди передбачено, що ціна за одиницю товару, загальна ціна та кількість товару по Договору визначається специфікацією № 1. До ціни товару включена вартість упакування, маркування, тари, транспортування відповідно до розділу 7 додатку № 2 та додатку № 3 до Договору.

З матеріалів справи вбачається, що у специфікації № 1 до Договору сторони погодили поставку відповідачу аналізатора обмоток електродвигуна AWA IV-4 (вихідна напруга: 0-4250 В; вихідний струм (макс.): 450 А; енергія імпульсу: 0,9 Дж; ємність конденсатору: 0,1 мкФ; частота повторення імпульсів: 5 Гц; точність виміру напруги: +- 12) у кількості 1 одиниці загальною вартістю 1 208 700,00 грн. (без ПДВ), а також мікроомметру Promet L10 (вимірювальний струм: 0,01….10 А; вихідна напруга DC: 5 В; вихідна потужність (макс.): 25 Вт; діапазон вимірювання струму: 0,01 А…0,2 А, 0,01 А 0,3 А…2 А, 0,1 А 3А…1А, 1 А 1,1 А…10 А, 1 А) у кількості 1 одиниці загальною вартістю 124 000,00 грн. (без ПДВ). Загальна вартість товару, що поставляється за наведеною специфікацією № 1, становить 1 332 700,00 грн., крім того ПДВ 20 % - 266 540,00 грн. Всього: 1 599 240,00 грн.

У пункті 5.1 Договору сторони погодили, що оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам Договору щодо його кількості та якості.

Датою проведення розрахунку вважається дата списання коштів з розрахункового рахунку покупця (пункт 5.4 Договору).

У той же час відповідно до пункту 6.4 Договору датою поставки товару вважається дата підписання вантажоотримувачем видаткової накладної.

Згідно з пунктом 6.2 Договору перехід права власності на товар за Договором відбувається в момент поставки товару на склад вантажоотримувача за умови відповідності поставленого товару вимогам Договору.

У пункті 11.1 Договору сторони дійшли згоди про те, що цей правочин вважається укладеним і набирає чинності з дати його реєстрації В ДП "НАЕК "Енергоатом" за умови підписання його уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками і діє до повного виконання зобов`язань сторонами.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору від 15.05.2020 року № 16451/53-124-01-20-12138 позивач відповідно до наявної у матеріалах справи копії підписаної між уповноваженими представниками сторін видаткової накладної від 07.08.2020 року № 23 поставив відповідачу погоджений між цими контрагентами товар, а саме: аналізатор обмоток електродвигуна AWA IV-4 за ціною 1 208 700,00 грн. (без ПДВ) та мікроомметр Promet L10 за ціною 124 000,00 грн. (без ПДВ) загальною вартістю 1 599 240,00 грн. (з ПДВ). Факт поставки товару за наведеним товаророзпорядчим документом додатково підтверджується наявними у матеріалах справи копіями довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей від 04.08.2020 року № 67 та товарно-транспортної накладної від 07.08.2020 року № Р23, та відповідачем під час розгляду справи не оспорювався.

Проте, в порушення положень Договору відповідач отриманий від позивача товар не оплатив, заборгувавши таким чином Товариству з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова фірма "Промікс" 1 599 240,00 грн. Наведені обставини були підтверджені сторонами у підписаному між ними станом на 31.12.2020 року акті звірки взаєморозрахунків № 14 за Договором.

У зв`язку з неналежним виконанням покупцем своїх грошових зобов`язань за Договором, позивач 09.11.2020 року звернувся до відповідача з претензією від 06.11.2020 року № 201106/03 про сплату спірної суми основного боргу в десятиденний строк з дня її отримання. Проте така претензія була залишена відповідачем без задоволення.

Враховуючи наведені обставини, Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова фірма "Промікс" звернулося до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова фірма "Промікс" підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на правову природу укладеного між сторонами договору, який у розумінні статей 173, 174 Господарського кодексу України та статей 11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов`язків, спірні правовідносини регламентуються положеннями глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Враховуючи те, що сума основного боргу відповідача за Договором, яка складає 1 599 240,00 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, не оспорюється відповідачем, і останній на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова фірма "Промікс" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв`язку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Також, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати поставленого йому товару, позивач просив суд стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 24 317,21 грн. та 81 561,24 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму основного боргу в розмірі 1 599 240,00 грн. у період з 07.09.2020 року по 10.03.2021 року.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень нормативних законодавчих приписів, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень норми статті 625 Цивільного кодексу України позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та 3 процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Разом із тим, суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річні, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Індекси споживчих цін (індекси інфляції), які є показниками загального рівня інфляції в економіці, розраховуються в цілому за місяць, а не на конкретні дати. Встановлено, що вони розраховуються Державним комітетом статистики України щомісячно та публікуються в наступному за звітним місяці.

Оскільки індекси інфляції є саме коефіцієнтами, призначенням яких є переведення розміру заборгованості у реальну величину грошових коштів з урахуванням знецінення первинної суми, такі інфляційні втрати не можуть бути розраховані за певну кількість днів прострочення, так як їх розмір не відповідатиме реальній величині знецінення грошових коштів, що існував у певний період протягом місяця, а не на конкретну дату чи за декілька днів.

Таким чином, інфляційні втрати мають розраховуватись шляхом визначення різниці між добутком суми боргу та помісячних індексів інфляції за час прострочення, розділених на сто, і сумою боргу.

Необхідно враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Проте, при дослідженні здійсненого позивачем розрахунку заявлених до стягнення сум 3 % річних та інфляційних втрат судом було встановлено, що такий розрахунок не у повній мірі відповідає положенням законодавства та умовам укладеного між сторонами Договору в силу допущених помилок при визначенні початкових дат періодів прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань з оплати вартості поставленого йому за Договором товару.

Так, згідно з частиною другою статті 252 Цивільного кодексу України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з частиною 5 статті 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до частини першої статті 255 Цивільного кодексу України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

Отже, зважаючи на погоджений сторонами строк оплати поставленого позивачем товару - аналізатора обмоток електродвигуна AWA IV-4 вартістю 1 208 700,00 грн. (1 450 440,00 грн. з ПДВ) (протягом 30 календарних днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам Договору щодо його кількості та якості), враховуючи дату фактичного підписання між сторонами відповідної видаткової накладної № 23 - 07.08.2020 року, а також беручи до уваги відсутність у матеріалах справи доказів невідповідності цього товару вимогам Договору щодо його кількості та якості (відмови відповідача від приймання товару, складення покупцем довідок чи актів про невідповідність означеного товару тощо), суд дійшов висновку про те, що кінцевою датою оплати вказаного товару (аналізатора обмоток електродвигуна AWA IV-4) є 07.09.2020 року (враховуючи те, що останній день встановленого Договором 30-денного строку припадає на 06.09.2020 року - неділю), тоді як першим днем прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати цього товару є 08.09.2020 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що обґрунтованою та арифметично вірною сумою 3 % річних, що підлягає стягненню з відповідача протягом дійсного періоду прострочення ним виконання грошового зобов`язання за Договором з оплати поставленого позивачем аналізатора обмоток електродвигуна AWA IV-4 вартістю 1 450 440,00 грн. з ПДВ, є 3 % річних у розмірі 21 897,96 грн., нараховані у період з 08.09.2020 року по 10.03.2021 року на суму основного боргу в розмірі 1 450 440,00 грн. (вартість цього товару з ПДВ).

Разом із тим, позивачем, у тому числі, було заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційні втрати, нараховані у період з 07.09.2020 року по 10.03.2021 року внаслідок неналежного виконання останнім договірного обов`язку щодо своєчасної оплати поставленого йому за видатковою накладною від 07.08.2020 року № 23 мікроомметру Promet L10 вартістю 148 800,00 грн. (з ПДВ).

Як було зазначено вище, за умовами пункту 5.1 Договору оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам Договору щодо його кількості та якості.

Зі змісту положень наведеного пункту вбачається, що обов`язковою умовою для початку перебігу встановленого Договором 30-денного строку оплати товару є не тільки його фактична поставка вантажоодержувачу, а й відповідність поставленого товару вимогам Договору щодо його кількості та якості.

Наведений висновок додатково підтверджується змістом інших умов Договору в їх сукупності. Так, зокрема, відповідно до змісту пунктів 6.2, 6.4 цієї угоди датою поставки товару вважається дата підписання вантажоотримувачем видаткової накладної, тоді як перехід права власності на такий товар відбувається в момент поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам Договору.

Слід також зазначити, що згідно з пунктом 2.1 Договору якість товару повинна відповідати для позиції № 1 специфікації № 1 до Договору технічним вимогам та умовам постачання 0.УЦ.0827.ТТ-20 (додаток № 2 до Договору), для позиції № 2 специфікації № 1 до Договору технічним вимогам та умовам постачання 0.УЦ.0829.ТТ-20 (додаток № 3 до Договору), умовам Договору, технічній документації, якою встановлені вимоги щодо його якості, кількості та підтверджуватися документацією згідно з пунктом 10.1 додатків № 2 та № 3 до Договору.

За змістом пункту 6.1 означеного правочину приймання товару за якістю та кількістю здійснюється на складі вантажоотримувача у відповідності з Інструкціями № П-6 (1965 р.) та № П-7 (1966 р.), затвердженими постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР, з наступними змінами і доповненнями, та відповідно до Стандарту Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом": "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС" СОУ НАЕК 038:2017 (даний Стандарт є загальнодоступним в електронному вигляді і знаходиться на офіційному сайті ДП "НАЕК "Енергоатом").

Пунктом 2.2 цієї угоди встановлено, що у разі поставки неякісного (дефектного) товару, товару, що не відповідає умовам Договору, а також при недопоставці товару, покупець письмово повідомляє постачальника про виявлені недоліки товару.

За умовами пункту 2.3 означеного правочину постачальник зобов`язується здійснити за свій рахунок заміну кісного (дефектного) товару, товару, що не відповідає умовам Договору, чи допоставити його у 20-ти денний строк з моменту одержання повідомлення покупця про виявлення недоліків товару або про установлення факту недопоставки.

Крім того, відповідно до пункту 12.11 Договору якщо постачальником поставлені товари, які не відповідають специфікації Договору (неналежної якості, без належного оформлення документів тощо) то постачальник зобов`язаний протягом 20 календарних днів з дня направлення покупцем письмового повідомлення про виявлення невідповідностей товару вивезти такі товари зі складів вантажоотримувача або укласти з вантажоотримувачем договір про надання послуг відповідального зберігання на період до повного врегулювання невідповідностей, виявлених в процесі вхідного контролю.

З матеріалів справи вбачається, що на етапі вхідного контролю поставленого позивачем за видатковою накладною від 07.08.2020 року № 23 товару - мікроомметру Promet L10 уповноваженими працівниками відповідача згідно з положеннями Стандарту Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом": "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС" СОУ НАЕК 038:2017, було складено Довідку від 11.08.2020 року про виявлені невідповідності на етапі ВК-1 - 96-8/20. У наведеній Довідці зафіксовано виявлені під час проведення вхідного контролю вищевказаного товару невідповідності: не надане керівництво з експлуатації на російській або українській мові; найменування продукції, вказане у формулярі (компактний акумуляторній мікроомвимірювач для омічних та індуктивних навантажень) та в свідоцтві про калібрування (цифровий омметр), не відповідає найменуванню, вказаному в договорі, накладній та ТВтаУП (мікроометр); за результатами зовнішнього огляду виявлені сліди бруду на ручках затискача типу "крокодил", на вимірювальні провода нанесені інвентарні номери.

Означені невідповідності визнані порушеннями пункту 7.3.7 СОУ НАЕК 038:2017, п. 14 Інструкції № П-7 і технічним вимогам та умовам постачання 0.УЦ.0829.ТТ-20 (додаток № 3 до Договору).

Згідно з пунктом 7.1.4 Стандарту Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом": "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС" СОУ НАЕК 038:2017 (розміщеному в електронному вигляді на офіційному сайті ДП "НАЕК "Енергоатом" за посиланням: http://www.energoatom.com.ua/uploads/others/038_2017_3.pdf) при надходженні продукції на склад, представники зберігача та закупника здійснюють приймання продукції від перевізника відповідно до вимог, викладених у договорі поставки або в іншому документі, згідно з яким здійснено закупівлю. При цьому перевіряється супроводжувальна документація та проводиться приймання продукції за кількістю.

За умовами пункту 7.3.7 Стандарту оцінка продукції за якістю та комплектністю в обсязі технічного огляду проводиться на відповідність її умовам договору (контракту) на закупівлю, а також супровідним документам про відповідність (сертифікат якості, паспорт, формуляр, свідоцтво про виготовлення, план якості, рахунок-фактура, специфікація тощо). Контрольовані параметри, які підтверджуються при проведенні ВК-1, перелічені в Б.3.1 додатку Б та повинні бути регламентовані процедурами ВК продукції.

Разом із тим, відповідно до пункту 10.6 Стандарту довідка про виявлені невідповідності» з описом виявлених невідповідностей є документом, що використовується для врахування, управління та контролю за усуненням невідповідностей. Вимоги до оформлення та процедур з усунення невідповідностей приведені у розділі 11.

Пунктами 11.1, 11.4-11.7 Стандарту встановлено, що всі невідповідності, виявлені на будь-якому етапі ВК, фіксуються у звітному документі «Довідка про виявлені невідповідності». У «Довідку про виявлені невідповідності» вноситься лише та продукція, в якій були виявлені невідповідності. Невідповідності повинні бути описані повно, лаконічно та однозначно, з посиланнями на пункти документів, вимоги яких порушені, з наведенням значень відхилень контрольованих параметрів.

Продукція, в якій були виявлені невідповідності у підрозділах, що проводили спеціальні види контролю, повертається на склад зберігача, де вона повинна зберігатися окремо від придатної продукції до усунення/врегулювання невідповідності в спеціально відведених для цього місцях (ізоляторах браку).

Відповідальними за організацію усунення/врегулювання невідповідностей у ВП АЕС на етапі ВК-1 є закупник, на етапі ВК-2 - замовник спільно із закупником, при проведенні ВК-3 - замовник, а у випадку невідповідностей, пов`язаних зі зберіганням продукції - зберігач.

У разі виявлення на будь-якому з етапів ВК невідповідностей продукції для СВБ та оформленні при цьому «Довідки про виявлені невідповідності», підрозділ, відповідальний за усунення/врегулювання невідповідностей, проводить аналіз невідповідностей із залученням, за необхідності, зберігачів та представників постачальника, виробника, проектанта.

За результатами аналізу приймають рішення щодо усунення/врегулювання невідповідностей, які мають бути такі:

- усунути невідповідності власними силами (при необхідності, за погодженням із виробником);

- залучити для усунення невідповідностей виробника (постачальника) - підготувати, узгодити в установленому порядку технічне рішення щодо усунення невідповідностей;

- підготувати та узгодити у встановленому порядку технічне рішення щодо допущення до використання продукції з виявленими невідповідностями;

- прийняти керівництву ВП АЕС інше рішення щодо подальшого використання продукції;

- забракувати продукцію та повернути продукцію постачальнику для заміни.

У разі забракування частини продукції, яка була подана на вхідний контроль, приймається рішення щодо використання залишків продукції, в яких не виявлено невідповідностей.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами аналізу невідповідності/зауважень, вказаних у Довідці, позивачем прийнято рішення залучити до усунення невідповідності постачальника та продовжити термін усунення невідповідності/зауважень

Враховуючи наведені обставини, відповідач на виконання положень пункту 2.2 Договору письмово повідомив позивача про виявлені недоліки товару, а також надав останньому Довідку від 11.08.2020 року про виявлені невідповідності на етапі ВК-1 - 96-8/20 щодо поставленого мікроомметру Promet L10.

Листом від 02.09.2020 року № 200902/05 Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова фірма "Промікс" звернулося до вантажоодержувача та повідомило про отримання постачальником листа покупця "Про усунення недоліків" та Довідки від 11.08.2020 року про виявлені невідповідності на етапі ВК-1 - 96-8/20. Крім того, у вказаному листі позивач зазначив, що він звернувся до представника виробника мікроомметру Promet L10 в Україні - ТОВ "МЕДУС ЛТД", з вимогою усунути всі невідповідності, виявлені при проведенні вхідного контролю цього товару, у найкоротші строки.

Відтак, зміст наведеного листа позивача підтверджує визнання останнім факту поставки відповідачу за Договором мікроомметру Promet L10, який не відповідає вимогам Договору щодо його кількості та якості.

Разом із тим, листом від 18.09.2020 року № 61-8106/9063 відповідач повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова фірма "Промікс" про те, що станом на 07.09.2020 року невідповідності, виявлені при проведенні вхідного контролю комплекту обладнання для діагностування електричних машин, поставленого за видатковою накладною від 07.08.2020 року № 23 та умовами Договору, повністю усунені. До наведеного листа відповідачем також було долучено відповідний Звіт з усунення невідповідностей від 07.09.2020 року.

За умовами пунктів 11.8, 11.9 Стандарту рішення щодо усунення/врегулювання невідповідностей приймається керівником підрозділу-замовника, погоджується з керівником підрозділу ВП, персонал якого буде реалізувати це рішення, та фіксується у «Звіті з усунення невідповідностей», який є невід`ємною складовою «Довідки про виявлені невідповідності». Для усунення невідповідностей, пов`язаних зі зміною проекту обладнання, систем, технології експлуатації або ремонту, а також відхилень від діючих НД, оформлюється технічне рішення, яке узгоджується у встановленому порядку Розроблення та впровадження технічних рішень у відокремлених підрозділах Компанії здійснюється відповідно до вимог СОУ ГІАЕК 003.

У процесі усунення та/або врегулювання невідповідностей відповідальні особи роблять записи щодо реалізації прийнятих рішень в «Звіті з усунення невідповідностей». Звіт, підписаний головним інженером ВП АЕС або його заступником за напрямком діяльності, разом із додатками надається комісії з вхідного контролю для аналізу на предмет повноти усунення всіх невідповідностей. За умови позитивних результатів аналізу оформляється «Акт з вхідного контролю» (ВК-1, ВК-2, ВК-3). В Актах з ВК робляться відмітки щодо усунення всіх невідповідностей та висновки про відповідність продукції вимогам НД в обсязі проведеного контролю

Зважаючи на викладені обставини, враховуючи фактичне усунення встановлених під час вхідного контролю мікроомметру Promet L10 невідповідностей умовам Договору 07.09.2020 року, а також беручи до уваги те, що за змістом пункту 5.1 Договору обов`язковою умовою для початку перебігу встановленого цим правочином 30-денного строку оплати товару є відповідність поставленого товару вимогам Договору щодо його кількості та якості (яка була встановлена 07.09.2020 року), суд дійшов висновку про те, що кінцевою датою оплати мікроомметру Promet L10 вартістю 148 800,00 грн. (з ПДВ) є 07.10.2020 року, у той час як першим днем прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати цього товару є 08.10.2020 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що обґрунтованою та арифметично вірною сумою 3 % річних, що підлягає стягненню з відповідача протягом дійсного періоду прострочення ним виконання грошового зобов`язання за Договором з оплати поставленого позивачем мікроомметру Promet L10 вартістю 148 800,00 грн. з ПДВ, є 3 % річних у розмірі 1 880,60 грн., нараховані у період з 08.10.2020 року по 10.03.2021 року на суму основного боргу в розмірі 148 800,00 грн. (вартість цього товару з ПДВ).

Відтак, стягненню з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь позивача підлягає 3 % річних у загальному розмірі 23 778,56 грн. (21 897,96 грн. 3 % річних, нарахованих у період з 08.09.2020 року по 10.03.2021 року на суму основного боргу в розмірі 1 450 440,00 грн., що становить вартість аналізатора обмоток електродвигуна AWA IV-4 з ПДВ) + 1 880,60 грн. 3 % річних, нарахованих у період з 08.10.2020 року по 10.03.2021 року на суму основного боргу в розмірі 148 800,00 грн., що становить вартість мікроомметру Promet L10 з ПДВ).

Водночас у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 538,65 грн. 3 % річних слід відмовити.

Разом із тим, при перевірці наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат в сумі 81 561,24 грн. судом встановлено, що така сума не перевищує обрахованого судом розміру цих компенсаційних виплат за дійсні періоди прострочення оплати поставленого позивачем аналізатора обмоток електродвигуна AWA IV-4 та мікроомметру Promet L10 (розрахованих по кожному товару окремо), у зв`язку із чим, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова фірма "Промікс" на наявність у відповідача обов`язку оплатити весь поставлений за видатковою накладною від 07.08.2020 року № 23 товар по 06.09.2020 року включно, враховуючи нескладення покупцем відповідного Акту приймання продукції за якістю у строки та за формою, встановленими Інструкцією № П-7 (1966 р.), затвердженою постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР, а також відсутність у Довідці про виявлені невідповідності усіх необхідних реквізитів, не беруться судом до уваги, з огляду на приписи пункту 6.1 укладеного між сторонами Договору, за якими приймання товару за якістю та кількістю може здійснюватися на складі вантажоотримувача відповідно до Стандарту Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом": "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС" СОУ НАЕК 038:2017, як це і було здійснено відповідачем.

У той же час доводи відповідача про те, що ПДВ не повинен враховуватися при розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат, суд відхиляє з огляду на те, що, з урахуванням умов Договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачеві грошову суму, що включає у себе ПДВ. Отже, 3 % річних та інфляційні втрати правомірно нараховані позивачем на всю суму боргу, в тому числі на суму ПДВ. Слід також зазначити, що чинне законодавство України чи укладений між сторонами Договір не містять в собі жодних виключень чи обмежень з цього приводу.

При цьому, суд зазначає, що інші доводи учасників справи не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.

Згідно зі статтею 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands від 27 жовтня 1993 року (n. 33), та Ankerl v. Switzerland від 23.10.1996 року (пункт 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе становище, ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Крім того, принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, "без якого змагальність як принцип не існує". Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, приймаючи до уваги все викладене вище, а також зважаючи на те, що відповідач у встановленому законом порядку не довів суду належними і допустимими доказами наявності тих обставин, на які він посилався як на підставу для своїх заперечень проти пред`явленого позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова фірма "Промікс" підлягають частковому задоволенню, з урахуванням вищенаведених встановлених судом обставин справи.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова фірма "Промікс" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 1 705 118,45 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова фірма "Промікс" (01024, місто Київ, вулиця Шовковична, будинок 18-В; ) 1 599 240 (один мільйон п`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) грн. 00 коп. основного боргу, 23 778 (двадцять три тисячі сімсот сімдесят вісім) грн. 56 коп. 3 % річних, 81 561 (вісімдесят одну тисячу п`ятсот шістдесят одну) грн. 24 коп. інфляційних втрат, а також 25 568 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) грн. 70 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційно-промислова фірма "Промікс" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 538 (п`ятсот тридцять вісім) грн. 65 коп. 3 % річних відмовити.

5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. В силу приписів частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 04.08.2021 року.

Суддя В.С. Ломака