номер провадження справи 34/47/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2021 Справа № 908/756/21

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,

при секретареві судового засідання Коцар А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 908/756/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Манкі Бразерс», ідентифікаційний код юридичної особи 43016490 (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11, оф.7)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Савранської Алли Володимирівни, РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 100 099 грн 41 коп.

За участю уповноважених представників сторін:

від позивача: Хілько А.В., посвідчення ЗП002415 від 22.10.2019, ордер АР № 1046415 від 06.05.2021;

від відповідача: Севастьянов Р.Ю., свідоцтво № 435 від 26.11.2003, ордер АР № 1017884 від 07.04.2021

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Манкі Бразерс» від 25.02.2021 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Савранської Алли Володимирівни, РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) 100 099 грн 41 коп. за договором №28-4-11/19 суборенди нежитлового приміщення від 28.11.2019, з яких: 77 000 грн 00 коп. - основна заборгованість, 1 485 грн 89 коп. 3% річних, 3 370 грн 28 коп. інфляційних втрат, 6 693 грн 24 коп. - пеня та 11 550 грн 00 коп. - штраф, а також судові витрати (судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу).

До позову додано клопотання від 25.02.2021, в якому позивач просив суд розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

У заяві від 25.02.2021 позивач просив суд стягнути з відповідача 5 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2021, справу 908/756/21 визначено для розгляду судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського процесуального кодексу України від 24.03.2021 у справі № 908/756/21 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/756/21. Присвоєно справі номер провадження 34/47/21. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ст. 165, ч. 4 ст. 250, ст. 251 ГПК України запропоновано відповідачеві надати: правовстановлюючі документи та відзив з документальним обґрунтуванням та контррозрахунками заявлених до стягнення сум - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше ніж 15.04.2021. Одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду - направити копію відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи (позивачу), докази направлення/вручення надати суду (додати до відзиву). Суд роз`яснив, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідач може подати в строк для подання відзиву, а позивач - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч.7 ст. 252 ГПК України).

09.04.2021 до суду від відповідача у справі надійшов відзив на позовну заяву, клопотання про розгляд справи № 908/756/21 за правилами загального позовного провадження, у судовому засіданні з повідомленням сторін та клопотання про застосування наслідків зловживання процесуальними правами.

З метою прийняття законного і обґрунтованого рішення у даній справі, враховуючи значення справи для сторін, предмет доказування та клопотання відповідача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для переходу до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження і призначення підготовчого засідання на 07.05.2021 о 10 год 20 хв. в приміщенні суду.

21.04.2021 від позивача у справі до суду надійшла відповідь на відзив з доказами направлення іншій стороні.

27.04.2021 до суду від відповідача у справі надійшли заперечення на відповідь на відзив з доказами направлення іншій стороні.

В судовому засіданні 07.05.2021 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою комплексу "Акорд".

Суд відкрив підготовче засідання. Перевірив явку представників сторін. Відводів складу суду не заявлено. Права та обов`язки представникам сторін зрозумілі.

Суд оголосив подані сторонами документи.

Представники сторін підтримали подані документи.

Подані сторонами документи прийняті до розгляду судом.

За клопотанням представника відповідача судом перевірені повноваження представника позивача. Повноваження представника позивача підтверджено відповідними доказами.

Представник відповідача підтримав клопотання про застосування наслідків зловживання процесуальними правами.

За наслідками судового засідання, враховуючи необхідність надання позивачем заперечень на клопотання відповідача про застосування наслідків зловживання процесуальними правами, а також надання відповідачем заперечень на заяву позивача про стягнення адвокатських витрат, суд відклав підготовче засідання у справі на 25.05.2021 о 10 год. 00 хв.

14.05.2021 до суду від позивача надійшли заперечення на клопотання про застосування наслідків зловживання процесуальними правами з доказами направлення іншій стороні.

В судовому засіданні 25.05.2021 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою комплексу "Акорд".

Суд продовжив підготовче засідання, оголосив подані сторонами документи.

Представник відповідача підтримав клопотання про застосування наслідків зловживання процесуальними правами та заявив усне клопотання про витребування доказів.

Представник позивача заперечив проти вказаного клопотання про застосування наслідків зловживання процесуальними правами та залишила усне клопотання відповідача на розсуд суду.

За результатами розгляду клопотання відповідача про застосування наслідків зловживання процесуальними правами, суд відмовив у його задоволенні, оскільки в даному випадку звернення позивача з відповідним позовом, предметом та обставинами із доданням відповідних доказів є його правом та не заборонено Господарським процесуальним кодексом України. Законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог буде з`ясовуватись судом при ухваленні судового рішення у даній справі. Судом буде надана оцінка як доказам наданим позивачем, так і доказам відповідача. Обізнаність керівника позивача зі сплатою відповідачем відповідної плати, на чому наполягає відповідач, не забороняє позивачеві права звернутись до суду, у разі якщо він вважає, що його права та інтереси порушені. Питання правомірності та обґрунтованості заявлених позовних вимог, їх документальне підтвердження, буде вирішуватись судом при розгляді справи по суті та прийнятті рішення у справі. Суд не вбачає процесуальних зловживань з боку позивача шляхом подання даного позову з додатками до суду та підстав для покладення судових витрат та накладення штрафу на позивача, у зв`язку із цим. При цьому, суд, за клопотанням відповідача запропонував позивачеві надати договір оренди № 4-11/19 від 04.11.2019.

25.05.2021, суд, на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України, продовжив строк підготовчого засідання на 30 днів та відклав підготовче засідання на 15.06.2021 о 10 год. 40 хв.

15.06.2021 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення без доказів направлення іншій стороні.

В судовому засіданні 15.06.2021 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою комплексу "Акорд".

Суд продовжив підготовче засідання.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, ухвалу суду не виконав.

За наслідками судового засідання, враховуючи надання відповідачем письмових пояснень, необхідність надання сторонами відповідних доказів, з метою виконання завдань підготовчого засідання, суд відклав підготовче засідання у справі на 01.07.2021 о 10 год. 20 хв.

16.06.2021 до суду від позивача у справі надійшов лист із копією договору оренди № 4-11/19 від 04.11.2019 з актом приймання-передавання нежилого приміщення від 04.11.2019 з доказами направлення іншій стороні.

29.06.2021 до суду від позивача у справі надійшов лист із копією договору № 194 від 22.02.2021 з доказами направлення іншій стороні.

01.07.2021 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення з доказами направлення іншій стороні.

В судовому засіданні 01.07.2021 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою комплексу "Акорд".

Суд продовжив підготовче засідання.

Суд оголосив подані сторонами документи.

Судом прийняті до розгляду вищевказані подані сторонами документи.

Суд оглянув подані оригінали договору оренди № 4-11/19 від 04.11.2019 та договору № 194 від 22.02.2021 з доказами направлення іншій стороні та повернув їх відповідачеві.

Також судом були оглянуті оригінали документів поданих відповідачем на виконання ухвали суду та в підтвердження спірних правовідносин сторін. Оригінали перелічених судом в судовому засіданні квитанцій та рахунків-фактур долучені до матеріалів справи до наступного судового засідання.

Представник відповідача просила суд відкласти підготовче засідання, для необхідності ознайомитись із документами наданими відповідачеві.

За наслідками судового засідання, враховуючи надання відповідачем письмових пояснень та документів, необхідність позивачеві ознайомитись з вказаними документами, з метою виконання завдань підготовчого засідання, суд відклав підготовче засідання у справі на 12.07.2021 о 15 год. 00 хв.

07.07.2021 до суду від позивача надійшли заперечення на письмові пояснення з доказами направлення іншій стороні.

В судовому засіданні 12.07.2021 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою комплексу "Акорд".

Суд оголосив про подані заперечення позивача та прийняття їх до розгляду.

Представники сторін зазначили про подання всіх доказів у справі, підтримали подані письмові документи у справі, відповіли на запитання суду та не заперечували проти закриття підготовчого провадження.

За наслідками судового засідання, суд, на підставі ст. 185 ГПК України, постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 20.07.2021 о 12 год. 00 хв.

В судовому засіданні 20.07.2021 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою комплексу "Акорд".

Суд розпочав розгляд справи по суті.

Представник позивача підтримав позовні вимоги повністю, з підстав, вказаних у позовній заяві, навів докази в підтвердження позовних вимог, просив суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Савранської Алли Володимирівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Манкі Бразерс», ідентифікаційний код юридичної особи 43016490 (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11, оф.7) 100 099 грн 41 коп. за договором №28-4-11/19 суборенди нежитлового приміщення від 28.11.2019, з яких: 77 000 грн 00 коп. - основна заборгованість, 1 485 грн 89 коп. 3% річних, 3 370 грн 28 коп. інфляційних втрат, 6 693 грн 24 коп. - пеня та 11 550 грн 00 коп. - штраф, а також судові витрати (судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу). Заявою позивач просив стягнути з відповідача 5000 грн 00 коп. витрат на професійну правову допомогу.

Представник відповідача заперечив проти позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві на інших письмових документах. Просив у позові відмовити у повному обсязі посилаючись на сплату відповідачем позивачеві спірної заборгованості за договором №28-4-11/19 суборенди нежитлового приміщення від 28.11.2019. В підтвердження своїх заперечень відповідач надав суду оригінали документів, рахунків та квитанцій за спірний період, з яких, на думку відповідача, вбачається оплата спірної заборгованості. Після дослідження судом документів, відповідачеві були повернуті надані суду для огляду оригінали та копії доказів у справі.

В судовому засіданні 20.07.2021 судом оголошено перерву до 29.07.2021 о 15 год. 00 хв.

В судовому засіданні 29.07.2021 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою комплексу "Акорд".

Суд продовжив розгляд справи по суті.

Представник позивача оголосила заключне слово. Просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача оголосив заключне слово. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та відмовити у стягненні судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу. В підтвердження своїх заперечень представник відповідача вкотре оголосив, що належними доказами підтверджується сплата відповідачем позивачем відповідної заборгованості. Факт сплати підтверджується у т.ч. й тим, що подібні правовідносини з такими ж доказами склались і у інших правовідносинах із засновниками позивача та позивач протягом заявленого до стягнення періоду не звертався до відповідача з вимогами про сплату боргу.

За наслідками судового засідання суд прийняв рішення, про що в судовому засіданні оголосив його вступну та резолютивну частини.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд,

УСТАНОВИВ:

28.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манкі Бразерс» (орендарем, позивачем у справі) та Фізичною особою-підприємцем Савранською Аллою Володимирівно. (суборендарем, відповідачем у справі) укладено договір № 28-4-11/19 суборенди нежитлового приміщення (надалі - договір суборенди).

Відповідно до п. 1.1 договору суборенди, орендар передає, а суборендар приймає в строкове платне користування визначене майно: нежитлові кімнати № 13,14,16,18,19 в нежитловому приміщенні № 46 підвалу літера А-4 загальною площею 110,9 кв.м., які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 34а (далі - майно, об`єкт оренди).

Майно передається в оренду з метою: використання в якості складу. Використання майна в інших цілях, без письмової згоди орендаря, забороняється (п. 1.2 договору суборенди).

Згідно з п. 1.3 договору суборендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

Об`єкт суборенди, вказаний в п. 1.1 договору знаходиться у користуванні орендаря на підставі договору оренди № 4-11/19 від 04.11.2019 ( п. 1.6 договору суборенди).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договору суборенди, за користування майном щомісяця суборендар сплачує орендарю орендну плату в сумі 5500 грн 00 коп. Орендна плата за перший місяць сплачується суборендарем в повному обсязі протягом 5 днів з моменту підписання цього договору на підставі договору. Орендна плата за кожний наступний місяць сплачується суборендарем до 10 числа поточного місяця шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендаря на підставі рахунку або іншим погодженим сторонами засобом. З умов інфляції (дефляції) оренда плата, визначена в п. 2.1 договору, коригується на офіційно встановлений індекс інфляції (дефляції), а саме розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за розрахунковий місяць на індекс інфляції (дефляції) за попередній місяць (наростаючий підсумком). Якщо суборендар користується орендованим майном неповний місяць, то для розрахунку індексації береться частина орендної плати за фактичний строк користування майном у такому місяці.

Пунктом 2.3 договору суборенди встановлено, в орендну плату не входять витрати на комунальні послуги (вода, електроенергія, послуги утримання будинку і прибудинкової території, вивіз сміття). Оплата зазначених платежів відшкодовується орендарю суборендарем на підставі виставлених рахунків, що підлягають безумовній оплаті.

Згідно з п. 2.5 договору суборенди, у разі припинення (розірвання) договору оренди суборендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє суборендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі.

Оплата платежів, передбачених договором, проводиться в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів орендарю на розрахунковий рахунок, вказаний в розділі договору « 9. Платіжні та поштові реквізити Сторін» (п. 2.7 договору суборенди).

Пунктом 2.8 договору суборенди встановлено, випадки, за яких може бути переглянутий розмір орендної плати. Дані зміни оформлюються шляхом укладення додаткової угоди між обома сторонами.

Згідно з п. 3.3. договору суборенди, суборендар зобов`язувався своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату орендарю.

Відповідно до п. 7.1. договору суборенди за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України

Пунктом 7.2 договору суборенди передбачено, що за прострочення виконання суборендарем у встановлений термін грошових зобов`язань протягом тридцяти календарних днів за місяцем обов`язкової оплати за цим договором він сплачує штраф у розмірі 15% від простроченої суми та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за весь період прострочення.

Згідно з п.п. 8.1, 8.2, 8.3 договору суборенди, цей договір укладено строком на один рік з 01.12.2019 до 30.11.2020 включно. Умови цього договору зберігають силу протягом усього строку цього договору, у тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством установлено правила, що погіршують становище суборендаря, а в частині зобов`язань суборендаря щодо орендної плати - до виконання зобов`язань. Зміни до умов цього договору або його розірвання допускаються за взаємною згодою сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

Правовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регулюються чинним законодавством України. Норми закріплені цим договором, мають пріоритетне значення при вирішенні спорів ніж норми діючого законодавства (п. 8.9 договору суборенди).

Розділом дев`ятим договору суборенди сторони зазначили платіжні та поштові реквізити орендаря та суборендаря.

Договір підписаний з боку обох сторін та скріплений печатками сторін.

Актом приймання-передавання нежитлових кімнат до договору суборенди від 01.12.2019 сторони підтвердили передачу майна, вказаного у п. 1.1. договору суборенди.

Посилаючись на не сплату відповідачем позивачеві орендної плати за договором суборенди № 28-4-11/19 від 28.11.2019 за період грудень 2019 - лютий 2021 (окрім жовтня 2020, згідно з розрахунками заборгованості та позовних вимог, доданого до позову).

Стягнення з відповідача на користь позивача 100 099 грн 41 коп. за договором №28-4-11/19 суборенди нежитлового приміщення від 28.11.2019, з яких: 77 000 грн 00 коп. - основна заборгованість, 1 485 грн 89 коп. 3% річних, 3 370 грн 28 коп. інфляційних втрат, 6 693 грн 24 коп. - пеня та 11 550 грн 00 коп. - штраф, а також судових витрат, було предметом судового розгляду у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позов не підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Правовідносини сторін є господарськими та виникли з договору № 28-4-11/19 суборенди нежитлового приміщення від 28.11.2019, який за своєю правовою природою є договором суборенди.

Доказів розірвання, припинення чи визнання недійсним договору суборенди сторонами не надано.

Об`єкт суборенди, вказаний в п. 1.1 договору суборенди, згідно з п. 1.6 договору суборенди, знаходиться у користуванні орендаря на підставі договору оренди № 4-11/19 нежилого приміщення від 04.11.2019, укладеним між орендарем та ТОВ «Манкі Естейт» на два роки, яким передбачено право орендаря здавати майно в суборенду.

Приписами ст. 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України).

Сторони досягли всіх істотних умов відносно вказаного виду договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 760 вказаного кодексу предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк. (ч.ч 1, 2 ст. 763 ЦК України).

Наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму (ст. 765 ЦК України).

Згідно зі ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 793 Цивільного кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як свідчать матеріали справи, позивач передав, а відповідач отримав у суборенду в строкове платне користування визначене майно: нежитлові кімнати № 13,14,16,18,19 в нежитловому приміщенні № 46 підвалу літера А-4 загальною площею 110,9 кв.м., які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 34а (далі - майно, об`єкт оренди), згідно з договором суборенди № 28-4-11/19 нежитлового приміщення від 28.11.2019 на підставі акту приймання-передавання нежитлових кімнат від 01.12.2019.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договору суборенди, за користування майном щомісяця суборендар сплачує орендарю орендну плату в сумі 5500 грн 00 коп. Орендна плата за перший місяць сплачується суборендарем в повному обсязі протягом 5 днів з моменту підписання цього договору на підставі договору. Орендна плата за кожний наступний місяць сплачується суборендарем до 10 числа поточного місяця шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендаря на підставі рахунку або іншим погодженим сторонами засобом. З умов інфляції (дефляції) оренда плата, визначена в п. 2.1 договору, коригується на офіційно встановлений індекс інфляції (дефляції), а саме розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за розрахунковий місяць на індекс інфляції (дефляції) за попередній місяць (наростаючий підсумком). Якщо суборендар користується орендованим майном неповний місяць, то для розрахунку індексації береться частина орендної плати за фактичний строк користування майном у такому місяці.

Пунктом 2.3 договору суборенди встановлено, в орендну плату не входять витрати на комунальні послуги (вода, електроенергія, послуги утримання будинку і прибудинкової території, вивіз сміття). Оплата зазначених платежів відшкодовується орендарю суборендарем на підставі виставлених рахунків, що підлягають безумовній оплаті.

На підставі п.п. 2.1, 2.2 договору суборенди, відповідачем, протягом 5 днів з моменту підписання договору та до 10 числа поточного місяця саме на розрахунковий рахунок позивача, зазначений у договорі суборенди, з урахуванням інфляції (дефляції) та встановленої суми оренди 5500 грн, повинна бути сплачена орендна плата, яка коригується на офіційно встановлений індекс інфляції (дефляції), а саме: розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за розрахунковий місяць на індекс інфляції (дефляції) за попередній місяць (наростаючий підсумком).

Отже, згідно узгоджених сторонами у п.п. 2.1, 2.2 договору суборенди, відповідач повинен був оплачувати позивачеві оренду плату за заявлений у позові період: грудень 2019 - лютий 2021, з урахуванням інфляції (дефляції), розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за розрахунковий місяць на індекс інфляції (дефляції) за попередній місяць (наростаючий підсумком).

За розрахунком позивача, за період з грудня 2019 по лютий 2021, заборгованість відповідача перед позивачем склала 77 000 грн 00 коп., тобто по 5500 грн 00 коп. щомісячно (без урахування жовтня 2020, згідно з розрахунком позивача), тоді як згідно з узгодженими сторонами умовами договору, оплата за грудень місяць 2019 складає 5500 грн 00 коп., за січень 2020 - 5489 грн 00 коп., за лютий 2020 - 5499 грн 98 коп,, за березень 2020 - 5483 грн 48 коп., а за період з квітня 2020 по лютий 2021 (без урахування не заявленого до стягнення позивачем жовтня 2020) більше ніж по 5500 грн 00 коп., заявлених позивачем, враховуючи коригування 5500 грн 00 коп. орендної плати за кожний наступний місяць шляхом коригування орендної плати за розрахунковий місяць на індекс інфляції (дефляції) за попередній місяць (наростаючий підсумком).

Отже, заборгованість з орендної плати за договором суборенди, з урахуванням позовних вимог, за заявлений до стягнення період: грудень 2019 по лютий 2021 (без урахування жовтня 2020, який не вказаний позивачем у розрахунку позовних вимог) складає 76972 грн 46 коп., беручи до уваги, що за період з квітня 2020 по лютий 2021 позивачем заявлено до стягнення по 5500 грн 00 коп. орендної плати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору суборенди щодо оплати орендних платежів за отримане в суборенду майно - нежитлові приміщення.

Відповідач, в свою чергу, вказує, що відповідачем орендна плата за заявлений позивачем період сплачувалась відповідно до п. 2.1 договору іншим погодженим сторонами засобом, готівкою шляхом передачі грошових коштів керівнику ТОВ «МАНКІ БРАЗЕРС» В.П. Волкову. В обґрунтування своєї правової позиції, викладеній у відзиві на позов, відповідач надав суду роздруківки рахунків-фактур та оригінали і копії квитанції до прибуткового касового ордеру про прийняття ТОВ «Манкі Бразерс» від «Савранської» коштів за оренду та комунальні послуги за період з грудня 2019 по грудень 2020 та відповідні письмові пояснення щодо оплати у т.ч. зменшених сум, у зв`язку з карантином.

Однак, суд не вважає надані відповідачем докази в підтвердження оплати орендних платежів за договором суборенди належними, тобто такими, що підтверджують здійснення оплат саме за укладеним між сторонами договором № 28-4-11/19 суборенди нежитлового приміщення від 28.11.2019, з урахуванням наступного:

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів, способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Отже, матеріально-правовий аспект захисту прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені.

Оскільки, правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на пред`явлення позову у особи виникає після порушення її права.

Тобто, захисту в судовому порядку підлягає вже порушене право.

При вирішенні даного спору підлягають застосуванню загальні приписи ст.ст. 3, 15, 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного права. За результатами розгляду такого спору має бути встановлено не лише наявність підстав його задоволення, але й визначено, чи було порушене право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Отже, з огляду на положення вказаних статтей підставою для захисту права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Відтак, задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачем з урахуванням належно обраного способу судового захисту.

Так, позивач посилається на відсутність доказів оплати відповідачем позивачеві за суборенду за договором, а відповідач вказує на здійснення узгодженим між сторонами способом відповідних оплат.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Так, згідно з умовами договору, узгодженого сторонами у справі, орендна плата регулюється другим розділом договору суборенди.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договору суборенди, за користування майном щомісяця суборендар сплачує орендарю орендну плату в сумі 5500 грн 00 коп. Орендна плата за перший місяць сплачується суборендарем в повному обсязі протягом 5 днів з моменту підписання цього договору на підставі договору. Орендна плата за кожний наступний місяць сплачується суборендарем до 10 числа поточного місяця шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендаря на підставі рахунку або іншим погодженим сторонами засобом. З умов інфляції (дефляції) оренда плата, визначена в п. 2.1 договору, коригується на офіційно встановлений індекс інфляції (дефляції), а саме розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за розрахунковий місяць на індекс інфляції (дефляції) за попередній місяць (наростаючий підсумком). Якщо суборендар користується орендованим майном неповний місяць, то для розрахунку індексації береться частина орендної плати за фактичний строк користування майном у такому місяці.

Пунктом 2.3 договору суборенди встановлено, в орендну плату не входять витрати на комунальні послуги (вода, електроенергія, послуги утримання будинку і прибудинкової території, вивіз сміття). Оплата зазначених платежів відшкодовується орендарю суборендарем на підставі виставлених рахунків, що підлягають безумовній оплаті.

Відповідно до ч. 1 ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Пунктом 2.8 договору суборенди сторонами узгоджено, що, випадки, за яких може бути переглянутий розмір орендної плати. Дані зміни оформлюються шляхом укладення додаткової угоди між обома сторонами.

Таким чином, договором, який є обов`язковим до виконання, сторони у згодили сплату орендної плати шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендаря на підставі рахунку або іншим погодженим сторонами засобом. Випадки, за яких може бути переглянутий розмір орендної плати передбачений сторонами у договорі. Дані зміни оформлюються шляхом укладення додаткової угоди між обома сторонами.

Отже, інший погоджений сторонами засіб договором не передбачено і доказів укладення сторонами додаткової угоди щодо відповідних змін сторонами не надано.

Таким чином, належними доказами сплати орендної плати за договором суборенди № 28-4-11/19 нежитлового приміщення від 28.11.2019 є докази перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендаря на підставі рахунку або іншим погодженим сторонами засобом, шляхом укладення сторонами додаткової угоди до договору у письмовій формі.

Відповідач належних доказів здійснення орендної плати саме за договором суборенди № 28-4-11/19 нежитлового приміщення від 28.11.2019, відповідно до його умов, не надав.

Надані відповідачем роздруківки рахунків-фактур не підписані, не містять посилання на договір суборенди № 28-4-11/19 нежитлового приміщення від 28.11.2019, зазначення сторін саме за договором суборенди, орендар та суборендар та інших реквізитів, до того ж містять посилання на відповідні компенсації оренди приміщення та комунальних послуг, що не відповідає умовам договору.

Квитанції до прибуткових касових ордерів не свідчать про оплату орендних платежів у спосіб, визначений договором суборенди № 28-4-11/19 нежитлового приміщення від 28.11.2019, оскільки договором передбачено сплату орендної плати шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендаря на підставі рахунку. Доказів іншого погодженого засобу оплати сторонами, у відповідності до чинного законодавства сторонами не надано. Не зазначено у квитанціях і прийняття коштів на підставі договору суборенди та саме від ФОП Савранської А.В. Не зазначено ПІБ особи, яка підписала квитанцію.

Отже, зазначені квитанції не свідчать про оплату вказаних у них коштів саме на підставі договору суборенди № 28-4-11/19 нежитлового приміщення від 28.11.2019.

Оплати, на які посилається відповідач не відповідають умовам договору суборенди та не можуть свідчити про сплату саме спірної заборгованості за договором суобренди.

Посилання на узгодження із директором товариства менших сум орендної плати суперечить умовам договору суборенди.

А зазначення про закриття магазину у період з 17.03.2020 по 11.05.2020, у зв`язку з карантином, судом до уваги не приймається, оскільки відповідно до умов договору суборенди майно передано в оренду для використання в якості складу.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами оплату спірної заборгованості.

Посилання позивача на подібні правовідносини з такими ж доказами, які склались у відповідача у інших правовідносинах з засновниками товариства позивача не стосуються даного предмету судового розгляду, а надані відповідачем договори містять інші умови оплати.

Посилання відповідача на факсиміле директора позивача Волкова В.П. на наданих відповідачем документах оплати, судом також не приймаються до уваги, оскільки договором відповідний підпис передбачений лише при підписанні актів приймання-передачі.

Факт того, що протягом заявленого до стягнення періоду позивач не звертався до відповідача із вимогами про сплату боргу не спростовує факт наявності у відповідача перед позивачем простроченого боргу, заявленого до стягнення та підстав для його стягнення в судовому порядку.

Відсутність в матеріалах справи щомісячних актів приймання-передачі та виставлених рахунків саме щодо сплати орендних платежів не спростовують встановлених судом фактів оренди майна відповідачем протягом заявленого до стягнення періоду та обізнаності відповідача із умовами оплати суборенди для їх своєчасного здійснення саме на розрахунковий рахунок позивача, вказаний у договорі суборенди.

При цьому, відповідач не позбавлений права захисту своїх прав та інтересів, які він вважає порушеними у передбачений законом спосіб, шляхом подання позову про повернення безпідставно перехованих коштів, тощо.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд частково задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача простроченої заборгованості зі сплати орендних платежів за вищевказаним договором суборенди за заявлений позивачем період з грудня 2019 по лютий 2021 (крім жовтня 2020) в сумі 76 972 грн 46 коп. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення 27 грн 54 коп. основного боргу суд відмовляє, як у безпідставно заявлених до стягнення.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

При цьому ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно частини 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частина 2 статті 217 Господарського кодексу України визначає, що у сфері господарювання застосовується, зокрема, такий вид господарських санкцій як штрафні санкції.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 7.2 договору суборенди передбачено, що за прострочення виконання суборендарем у встановлений термін грошових зобов`язань протягом тридцяти календарних днів за місяцем обов`язкової оплати за цим договором він сплачує штраф у розмірі 15% від простроченої суми та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за весь період прострочення.

Судом здійснено перерахунок суми пені за допомогою ІПС «Законодавство», враховуючи умови договору (прострочення виконання суборендарем у встановлений термін грошових зобов`язань (протягом тридцяти календарних днів за місяцем обов`язкової оплати за цим договором), беручи до уваги вищевстановлені суми прострочених орендних платежів, дати початку нарахування відповідних сум, з урахуванням ч. 5 ст. 254 ЦК України, та межі позовних вимог, суд визнав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 5038 грн 54 коп. за загальний період з 31.01.2020 по 23.02.2021. У іншій частині позовних вимог щодо стягнення 1654 грн 70 коп. пені суд відмовляє, як у безпідставно заявлених до стягнення.

Враховуючи умови договору (прострочення виконання суборендарем у встановлений термін грошових зобов`язань (протягом тридцяти календарних днів за місяцем обов`язкової оплати за цим договором), беручи до уваги вищевстановлені суми прострочених орендних платежів, суд визнав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 11 545 грн 87 коп. штрафу у розмірі 15% від простроченої суми У іншій частині позовних вимог щодо стягнення 4 грн 13 коп. штрафу суд відмовляє, як у безпідставно заявлених до стягнення.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 у справі № 917/194/18; від 09.02.2018 у справі N 911/2813/17, від 22.03.2018 у справі N 911/1351/17, від 25.05.2018 у справі N 922/1720/17).

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перерахунок заявлених до стягнення позивачем сум 3% річних та інфляційних втрат за допомогою ІПС «Законодавство», та визнано обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 1 477 грн 85 коп. 3% річних, та 3368 грн 51 коп. інфляційних втрат, з урахуванням встановлених судом сум прострочення та дат виникнення прострочення. У позові щодо стягнення з відповідача на користь позивача 8 грн. 04 коп. 3% річних, 1 грн 77 коп. інфляційних втрат суд відмовляє, як у безпідставно заявлених до стягнення.

При цьому, суд зазначає, що розрахунки інфляційних втрат, здійснені позивачем відповідають Рекомендаціям відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених в листі Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 № 62-97р та відповідній судовій практиці з цього питання. Аналогічний висновок міститься у постанові ОП КГС ВС від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судовий збір за позовом відноситься на сторони пропорційно задоволеним вимогам

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач у позові та заяві просить стягнути з позивача, окрім судового збору, судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, між адвокатом Хілько Антоном Сергійовичем (адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манкі Бразерс» (клієнт) укладено договір № 194 про надання правової допомоги від 22.02.2021. Договір підписаний обома сторонами.

Оригінал договору досліджено судом у судовому засіданні.

Відповідно до предмета договору клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання з надати клієнту правову допомогу, пов`язаних з захистом його прав у т.ч. в судах про стягнення заборгованості, пені, інфляційних втрат, та 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та повернення нерухомого майна за договором суборенди № 28-4-11/19 нежитлового приміщення від 28.11.2019, укладеного між ТОВ «Манкі Бразерс» та ФОП Савранською А.В.

Порядок оплати послуг адвоката передбачений розділом четвертим договору і передбачає складення акту приймання-передачі послуг та оплату рахунку адвоката протягом трьох робочих днів.

Позовна заява підписана адвокатом Хілько А.С. на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги № 1040447 від 22.02.2021 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 001815 від 27.09.2018.

Згідно рахунку-фактури за правову допомогу за договором адвокатом виставлено клієнту 5000 грн 00 коп.

23.02.2021 сторонами договору № 194 від 22.02.2021 складено та підписано акт приймання-передачі наданих послуг адвоката за цим позовом - які складають 5000 грн 00 коп.

У детальному описі наданих послуг від 23.02.2021 адвокат вказав на підготовку позовної заяви протягом п`яти годи і вартість роботи 5000 грн 00 коп.

Платіжним дорученням № 8 від 26.02.2021 позивачем сплачено адвокату 5000 грн 00 коп. за правову допомогу згідно з договором № 194 від 22.02.2021.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

В даному випадку, при поданні позову адвокат позивача вказував на орієнтовний (попередній) розрахунок суми судових витрат 7270 грн 00 коп. - 2270 грн 00 коп. судового збору та 5000 грн 00 коп. на правничу допомогу, надавши на їх підтвердження належні докази. У заяві просив стягнути з відповідача відповідні витрати.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, складення та подання позову та з додатками та відповідними розрахунками адвокатом, суд вважає, що 5000 грн 00 коп. становлять співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у даній справі, однак, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, ці витрати відносяться на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі вищевикладеного, суд частково задовольняє позовні вимоги та ухвалює рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 76972 грн 46 коп. основного боргу, 1 477 грн 85 коп. 3% річних, 3368 грн 51 коп. інфляційних втрат, 5038 грн 54 коп. пені, 11545 грн 87 коп. штрафу, 2 231 грн 53 коп. судового збору та 4915 грн 28 коп. витрат на професійну правничу допомогу

Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 27 грн 54 коп. основного боргу, 1654 грн 70 коп. пені, 8 грн. 04 коп. 3% річних, 1 грн 77 коп. інфляційних втрат, 4 грн. 13 коп. штрафу, 38 грн. 47 коп. судового збору та 84 грн 72 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Савранської Алли Володимирівни, РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Манкі Бразерс», ідентифікаційний код юридичної особи 43016490 (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11, оф.7) 76972 (сімдесят шість тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн 46 коп. основного боргу, 1 477 (одна тисяча чотириста сімдесят сім) грн 85 коп. 3% річних, 3 368 (три тисячі триста шістдесят вісім) грн 51 коп. інфляційних втрат, 5 038 (п`ять тисяч тридцять вісім) грн 54 коп. пені, 11 545 (одинадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять) грн 87 коп. штрафу, 2 231 (дві тисячі двісті тридцять одна) грн 53 коп. судового збору та 4 915 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятнадцять) грн 28 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Відмовити у позовних вимогах щодо стягнення 27 грн 54 коп. основного боргу, 1654 грн 70 коп. пені, 8 грн. 04 коп. 3% річних, 1 грн 77 коп. інфляційних втрат, 4 грн. 13 коп. штрафу, 38 грн. 47 коп. судового збору та 84 грн 72 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 05.08.2021.

Суддя А.О. Науменко