ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.07.2021 Справа № 905/456/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор`євій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Кальчицький кар`єр", с.Кальчик, Нікольський район, Донецька область

до відповідача: ОСОБА_1 , м.Маріуполь, Донецька область

про стягнення суми збитків в розмірі 1 260 446,91грн.

за участю представників:

від позивача (в режимі відеоконференції): Мороз О.О., адвокат

від відповідача (в режимі відеоконференції): Сінькова Ю.К., адвокат

Суть справи:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Кальчицький кар`єр", с.Кальчик, Нікольський район, Донецька область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , м.Маріуполь, Донецька область про стягнення суми збитків в розмірі 1260446,91грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що внаслідок вчинення відповідачем, як Головою правління Товариства, незаконних дій при укладанні угод з ТОВ "Алмітрейд" та ТОВ "Атлас СМД Україна", ПрАТ "Кальчицький кар`єр" було завдано збитки у вигляді не отриманих доходів Товариством від укладених угод, загальна сума яких склала 1 260 446,91грн.

Ухвалою від 15.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.05.2021.

05.05.2021 до канцелярії суду від відповідача надійшли відзив на позовну заяву (з додатками) та клопотання про витребування доказів.

10.06.2021 на електронну адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (з додатками), згідно якої позивач вважає надану відповідачем річну інформацію емітента цінних паперів за 2019 рік недостовірною, просить долучити до матеріалів справи копію протоколу засідання Наглядової ради від 10.10.2018 №10/2018 та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Розгляд справи у підготовчому провадженні відкладався, про що постановлені відповідні ухвали суду.

30.06.2021 на електронну адресу суду надійшли:

від відповідача - клопотання про долучення документів до матеріалів справи, заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника, клопотання про витребування доказів;

від позивача - додаткові письмові пояснення (з додатками).

Ухвалою від 30.06.2021 за результатами підготовчого засідання, відмовлено у задоволені клопотань відповідача про витребування доказів, закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначений на 29.07.2021.

У судове засідання в режимі відеоконференції 29.07.2021 з`явився представник позивача, який наполягав на задоволенні позовних вимог та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

У засідання суду в режимі відеоконференції 29.07.2021 з`явився представник відповідача, який заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав та мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на наявність в матеріалах справи відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив, а також наявність доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно із Статутом Приватного акціонерного товариства «Кальчицький кар`єр», затвердженого загальними зборами акціонерів Товариства (протокол №1 від 24.03.2011) та зареєстрованому державним реєстратором Волноваської міської державної адміністрації 14.04.2011, Товариство є юридичною особою приватного права (господарським товариством) за законодавством України. Товариство засноване згідно з рішенням регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області від 17.07.2001 №987, шляхом перетворення державного підприємства «Кальчицький кар`єр» у відкрите акціонерне товариство відповідно до Закону України «Про приватизацію державного майна» та є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Кальчицький кар`єр», змінено на Приватне акціонерне товариство «Кальчицький кар`єр». Приватне акціонерне товариство «Кальчицький кар`єр» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Відкритого акціонерного товариства «Кальчицький кар`єр».

Відповідно до рішення загальних зборів акціонерів Товариства, оформленого протоколом №1 від 24.03.2011р. ОСОБА_1 було обрано головою правління товариства.

У період з 24.03.2011 по 06.07.2020, відповідач - ОСОБА_1 , займав посаду голови правління ПрАТ «Кальчицький кар`єр», що підтверджується рішенням загальних зборів акціонерів Товариства (протокол №1 від 24.03.2011) та копією трудової книжки ОСОБА_1 .

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 було подано заяву про звільнення його із займаної посади за власним бажанням. Відповідно до відомостей з трудової книжки ОСОБА_1 наказом №62-к від 06.07.2020 був звільнений за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України.

Наведене підтверджує, що перебуваючи на посаді голови правління з 24.03.2011 по 06.07.2020 відповідач є посадовою особою Товариства повноваження якої припинено.

03.05.2017 між ПрАТ «Кальчицький кар`єр» в особі голови правління Булави О.Л., як постачальником, та ТОВ «Атлас СМД Україна», як покупцем, укладений договір постачання №09/04-4.

20.09.2018 між ПрАТ «Кальчицький кар`єр» в особі голови правління Булави О.Л., як постачальником, та ТОВ «Алмітрейд», як покупцем укладено договір постачання №ДГ-20/09.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.05.2020 у справі №908/649/20 за позовом ПрАТ «Кальчицький кар`єр» до ТОВ «Атлас СМД Україна» стягнуто з ТОВ «Атлас СМД Україна» на користь ПрАТ «Кальчицький кар`єр» заборгованість за поставлену продукцію в розмірі 409914,72грн.

Вказаним рішенням суду встановлено, що за умовами договору постачання №09/04-4 від 03.05.2017 ПрАТ «Кальчицький кар`єр» (постачальник) зобов`язується поставити, а ТОВ «Атлас СМД Україна» (покупець) прийняти та оплатити продукцію, вид, кількість, сортамент, ціна, а також інші умови постачання, які визначені цим договором, а також додатками до нього.

ПрАТ «Кальчицький кар`єр» на адресу ТОВ «Атлас СМД Україна» поставлено продукцію, а ТОВ «Атлас СМД Україна» прийнято поставлений товар на загальну суму 2 603 380,72грн з ПДВ, що підтверджується видатковими накладними, копії яких містяться в матеріалах справи та підписані представниками сторін та скріплені їх печатками.

Покупець свої зобов`язання щодо оплати за поставлений товар виконав частково, сплативши товар на загальну суму 2 193 466,00грн, що підтверджується банківськими виписками. Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.01.2020, підписаного ПрАТ «Кальчицький кар`єр» та ТОВ «Атлас СМД Україна», заборгованість ТОВ «Атлас СМД Україна» перед ПрАТ «Кальчицький кар`єр» склала 409 914,72грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.07.2020 у справі №910/4404/20 за позовом ПрАТ «Кальчицький кар`єр» до ТОВ «Алмітрейд» стягнуто з ТОВ «Алмітрейд» на користь ПрАТ «Кальчицький кар`єр» основний борг в сумі 850532,19грн.

Вказаним рішенням суду встановлено, що за умовами договору постачання №ДГ-20/09 від 20.09.2018 ПрАТ «Кальчицький кар`єр» (постачальник) зобов`язується поставити, а ТОВ «Алмітрейд» (покупець) прийняти і оплатити продукцію, вид, кількість, сортамент, ціна, а також інші умови постачання, які визначені цим договором, а також додатками до нього.

У період з 20.09.2018р. по 19.02.2019р. ПрАТ «Кальчицький кар`єр» було поставлено, а ТОВ «Алмітрейд» прийнято товар на загальну суму 4 464 412,38грн., про що сторонами складено та підписано відповідні видаткові накладні.

Покупцем було лише частково проведено розрахунок за договором, внаслідок чого у ТОВ «Алмітрейд» утворилась перед ПрАТ «Кальчицький кар`єр» заборгованість на суму 850 532,19грн.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з вищевикладеного, судові рішення, які набрали законної сили, мають преюдиціальне значення для даної справи, а встановлені ними обставини повторного доведення не потребують.

У зв`язку із поданням головою правління заяви про звільнення за власним бажанням було проведено засідання Наглядової ради та прийнято рішення про створення комісії з приймання (передачі) справ, яке оформлено протоколом №270 від 28.05.2020.

Позивачем у позовній заяві наголошено, що за результатами проведеної інвентаризації кредиторської та дебіторської заборгованості було встановлено наявність вказаної кредиторської заборгованості по ТОВ «Атлас СМД Україна» у сумі 409914,72грн. та по ТОВ «Алмітрейд» в сумі 850 532,19грн. Одночасно з встановленням переліку кредиторів та дебіторів комісією було виявлено факти порушення головою правління своїх повноважень в частині укладення угод, а саме перевищення повноважень та укладання угод вартість яких становить більше 100000,00грн. без попереднього погодження з Наглядовою радою Товариства.

Позивач направив відповідачу вимоги від 19.05.2020. За змістом вказаних вимог головою правління було укладено угоди з ТОВ «Алмітрейд» та ТОВ «Атлас СМД Україна» без попереднього погодження з Наглядовою радою, що є порушенням вимог п.11.9 статуту Товариства та свідчить про неналежність виконання своїх обов`язків щодо прийняття рішень стосовно господарської діяльності Товариства.

У зв`язку з настанням негативних наслідків для Товариства в результаті укладання відповідачем договору №09/04-4 від 03.05.2017 з ТОВ «Атлас СМД Україна» та договору №ДГ-20/09 від 20.09.2018 з ТОВ «Алмітрейд» з порушенням вимог п.11.9 статуту Товариства. У вказаних вимогах позивачем запропоновано відповідачу в добровільному порядку відшкодувати суму завданої шкоди за вказаними договорами.

Вимоги від 19.05.2020 отримані відповідачем 20.05.2020 особисто, що останнім не заперечується.

Також, відповідачу було направлено вимогу від 08.07.2020 №107, якою запропоновано сплатити частину завданої шкоди в розмірі 8457237,76грн., що становить 10% від загального розміру завданої шкоди за наслідками проведеної на підприємстві інвентаризації.

Вказана вимога Товариства була отримана відповідачем 08.07.2020 особисто та містить напис про зобов`язання оплатити.

Посилаючись на вказані обставини позивач зазначає, що відповідачем ОСОБА_1 вчинено дії, які є діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження, що спричинили збитки у вигляді не отриманої вигоди Товариством від угод укладених з ТОВ «Атлас СМД Україна» та ТОВ «Алмітрейд» на загальну суму 1260446,91грн.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Кальчицький кар`єр» суми завданих збитків в розмірі 1260446,91грн.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Предметом позову у справі є вимоги ПрАТ "Кальчицький кар`єр" до ОСОБА_1 про стягнення збитків у розмірі 1 260 446,91грн., завданих за твердженнями позивача, ОСОБА_1 - посадовою особою (повноваження якої припинені) ПрАТ "Кальчицький кар`єр".

Позовні вимоги обґрунтовуються посиланням на статті 22, 92 Цивільного кодексу України, статті 89, 224 Господарського кодексу України.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.

Отже, спір між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями, підлягає вирішенню господарським судом.

Підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди (статті 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 89 Господарського кодексу України управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.

Товариство може займатися будь-якою підприємницькою діяльністю, яка не суперечить законодавству України. Товариство має право від свого імені набувати майнові та особисті немайнові права, вступати в об`єднання, створювати філії та представництва, укладати будь-які угоди (включаючи зовнішньоекономічні договори), вчиняти інші правочини, створювати, володіти, набувати та відчужувати нерухоме та рухоме майно, мати інші права і нести обов`язки, виступати відповідачем та позивачем у судах, господарських, адміністративних і третейських судах (пункт 2.2. Статуту).

Згідно з положеннями пункту 8.1. Статуту органами управління Товариства є:

- Загальні збори акціонерів Товариства (надалі - «Загальні збори») - вищий орган Товариства;

- Наглядова (Спостережна) рада Товариства (надалі - «Наглядова рада»);

- Виконавчий орган - правління Товариства (надалі - «Правління»).

Перевірка фінансового-господарської діяльності Товариства здійснюється Ревізійною комісією Товариства (надалі - «Ревізійна комісія»).

Відповідно до пункту 8.2. Статуту, посадовими особами органів Товариства є фізичні особи - голова та члени Наглядової ради, Правління та Ревізійної комісії Товариства.

Посадові особи органів Товариства повинні діяти в інтересах Товариства, дотримуватися вимог законодавства, положень Статуту та інших документів Товариства. Посадові особи органів Товариства несуть відповідальність перед Товариством за збитки, завдані Товариству своїми діями (бездіяльністю), згідно із законом. У разі якщо відповідальність несуть кілька осіб, їх відповідальність перед товариством є солідарною.

Згідно із пунктом 9.1. Статуту, вищим органом Товариства є Загальні збори.

Відповідно до пункту 11.9. Статуту голова правління має право без довіреності діяти від імені Товариства відповідно до рішень Правління, в тому числі представляти інтереси Товариства, вчиняти правочини від імені Товариства. Голова правління узгоджує із Наглядовою радою Товариства укладання договорів і угод на суму, що перевищує 100000,00 (сто тисяч) гривень, а також угод, спрямованих на придбання або відчуження основних засобів, договорів оренди, застави, іпотек.

Згідно з частиною 1 статті 58 Закону України «Про акціонерні товариства» виконавчий орган акціонерного товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу належить вирішення всіх питань, пов`язаних з керівництвом поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів та наглядової ради.

Відповідно до частини 2 статті 60 Закону України «Про акціонерні товариства» особа, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, вправі без довіреності діяти від імені акціонерного товариства, в тому числі представляти його інтереси, вчиняти правочини від імені товариства, видавати накази та давати розпорядження, обов`язкові для виконання всіма працівниками товариства.

Згідно з приписами статті 63 Закону України «Про акціонерні товариства» посадові особи органів акціонерного товариства повинні діяти в інтересах товариства, дотримуватися вимог законодавства, положень статуту та інших документів товариства.

Частиною п`ятою статті 65 Господарського кодексу України визначено, що керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Згідно з положеннями статей 92, 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи, до яких відносяться загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

З огляду на положення наведеної правової норми та довірчий характер відносин між господарським товариством та його посадовою особою (зокрема, головою правління) протиправна поведінка посадової особи може виражатись не лише у невиконанні нею обов`язків, прямо встановлених установчими документами товариства, чи перевищенні повноважень при вчиненні певних дій від імені товариства, а й у неналежному та недобросовісному виконанні таких дій без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїм розсудом, прийнятті очевидно необачних чи марнотратних рішень.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом, і не заперечується сторонами, в період з 24.03.2011 по 06.07.2020, відповідач - ОСОБА_1 , займав посаду голови правління ПрАТ «Кальчицький кар`єр».

З наведеного слідує, що ОСОБА_1 (відповідач у справі), перебуваючи на посаді голови правління ПрАТ "Кальчицький кар`єр" згідно з рішенням загальних зборів акціонерів Товариства від 24.03.2011, був посадовою особою Товариства та зобов`язаний був діяти виключно в інтересах Товариства, дотримуючись вимог законодавства, положень статуту та інших документів Товариства.

У постанові від 22.10.2019 у справі №911/2129/17 Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що правовідносини між товариством та керівником мають довірчий характер, а протиправна поведінка посадової особи полягає у неналежному та недобросовісному виконанні певних дій, без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїми посадовими обов`язками за власним умислом (розсудом), прийнятті очевидно необачних, марнотратних та завідомо корисливих на користь такої посадової особи рішень.

За змістом приписів частини четвертої статті 89 Господарського кодексу України посадові особи відповідають за шкоду, заподіяну ним господарському товариству, в межах і порядку, передбачених законом.

В силу статті 63 Закону України «Про акціонерні товариства» посадові особи органів акціонерного товариства несуть відповідальність перед товариством за збитки, завдані товариству своїми діями (бездіяльністю), згідно із законом.

Отже, положеннями статті 89 Господарського кодексу України, статті 63 Закону України «Про акціонерні товариства», статті 92 Цивільного кодексу України, передбачено відповідальність членів органу юридичної особи, її посадових осіб, в тому числі її керівника, якщо він діяв всупереч інтересам цієї особи.

У частині 2 статті 89 Господарського кодексу України визначено, що посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству. Відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані: діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями; діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства; діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, встановленої товариством, але для отримання такого погодження та/або дотримання процедури прийняття рішень посадова особа товариства подала недостовірну інформацію; бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов`язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов`язків; іншими винними діями посадової особи.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, з якої вбачається, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини.

Зазначене свідчить про презумпцію повної відповідальності особи за заподіяну шкоду.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Доведення факту невинуватості у завданні збитків покладається на особу до якої заявлено позов.

Згідно з частинами 1, 2 статті 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частини 1 статті 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: - вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; - додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; - неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; - матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Підставою для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між шкодою (збитками) та протиправною поведінкою заподіювача; вина правопорушника.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

На відміну від зобов`язань, які виникають із правомірних актів, цей вид зобов`язань виникає із неправомірних актів, яким є правопорушення, тобто протиправне, винне заподіяння шкоди деліктоздатною особою.

Суд звертає увагу, що відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані визначеним переліком, а також іншими винними діями посадової особи.

Доведення у суді обставин щодо наявності правових підстав для застосування до відповідача заходів цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків, зокрема щодо наявності протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку - усіх інших складових цивільно-правової відповідальності відповідно до вимог статей 13, 74 ГПК України покладено на позивача.

Звертаючись до суду з позовом позивач посилався на те, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді голови правління ПрАТ «Кальчицький кар`єр», був посадовою особою товариства та діяв всупереч інтересів товариства, а його діяльність призвела до завдання товариству збитків.

При вирішенні даного спору суд виходить з розуміння поняття «протиправної» або «неправомірної» поведінки як умови відповідальності, при якому протиправною (неправомірною) вважається не лише та поведінка, яка порушує пряму вимогу закону чи статуту товариства, а й поведінка, яка свідчить про нерозумність чи недобросовісність у діяннях посадової особи, або про те, що вона діяла не в інтересах товариства, а можливо у власних.

Позивач стверджує, що при здійсненні управління ПрАТ «Кальчицький кар`єр» Булава О.Л. завдав збитки підприємству, в тому числі на суму 1 260 446,91грн, внаслідок укладання договорів поставки №ДГ-20/09 від 20.09.2018 та №09/04-4 від 03.05.2017.

До матеріалів справи позивачем надано, зокрема, висновки комісії по результатам планового аудиту фінансово-господарської діяльності ПрАТ «Кальчицький кар`єр» за 2018 рік - 9 місяців 2019 року.

Так, у висновках комісії зазначено, що усі договори на суму більше 100 тис.грн., в порушення Статуту підписані директором Булавой О.Л. з перевищенням повноважень, тобто без погодження з Наглядовою радою.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між ПрАТ «Кальчицький кар`єр», як постачальником та ТОВ «Алмітрейд» і ТОВ «Атлас СМД Україна», як покупцями були укладені договори поставки №ДГ-20/09 від 20.09.2018 та №09/04-4 від 03.05.2017, відповідно до умов яких постачальник передав у власність покупців товар.

Наслідком укладання зазначених вище договорів, як стверджує позивач, стало те, що внаслідок невиконання покупцями своїх грошових зобов`язань за вказаними договорами утворилась кредиторська заборгованість по даним контрагентам у загальній сумі 1 260 446,91грн., яка підтверджується матеріалами інвентаризації кредиторської та дебіторської заборгованості. Вказана сума визначена позивачем як сума завданої шкоди (збитків).

Досліджуючи матеріали справи судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 16.07.2020 у справі №910/4404/20 на користь ПрАТ «Кальчицький кар`єр» стягнуто заборгованість з ТОВ «Алмітрейд» у сумі 850532,19грн. за договором №ДГ-20/09 від 20.09.2018 та рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.05.2020 у справі №908/649/20 на користь ПрАТ «Кальчицький кар`єр» стягнуто заборгованість з ТОВ «Атлас СМД Україна» у сумі 409914,72грн. за договором №09/04-4 від 03.05.2017. Судовими рішеннями встановлено, що мало місце ухилення відповідачів (ТОВ «Алмітрейд», ТОВ «Атлас СМД Україна») від виконання зобов`язань з оплати товару.

Судові рішення у справі №910/4404/20 та у справі №908/649/20 набрали законної сили та станом на час розгляду позовних вимог ПрАТ «Кальчицький кар`єр» до ОСОБА_1 про стягнення суми завданих збитків відкриті виконавчі провадження з примусового виконання вказаних судових рішень.

Відповідно до частини 4 статті 179 Господарського кодексу України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (статті 204 Цивільного кодексу України).

Суд зауважує, що докази оскарження ПрАТ «Кальчицький кар`єр» в судовому порядку правочинів (господарських договорів) щодо правомірності таких договорів (правочинів) з точки зору їх укладення представником ПрАТ «Кальчицький кар`єр» з перевищенням своїх повноважень, та як такого, що не відповідає нормам закону матеріали справи не містять. Не є такі обставини і предметом розгляду у даній справі.

Відтак незважаючи на посилання позивача на порушення процедури укладення вказаних правочинів, позивач не подав позову про визнання вказаних договорів недійсними за відповідними положеннями Цивільного кодексу України.

Суд зазначає, що позивачем не обґрунтовано та не доведено, що на момент укладення договорів поставки та передачі товару за цими договорами у відповідача за даним позовом ОСОБА_1 була можливість передбачити чи припустити невиконання договірних зобов`язань щодо оплати зі сторони покупців.

Також в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач при укладанні договорів поставки №09/04-4 від 03.05.2017 та №ДГ-20/09 від 20.09.2018 діяв з особистою заінтересованістю.

З вищенаведеного вбачається, що вказана заборгованість виникла внаслідок невиконання ТОВ «Алмітрейд» і ТОВ «Атлас СМД Україна» умов договорів поставки, недійсність яких станом на теперішній час не підтверджена належними та допустимими доказами.

Заявлена позивачем до стягнення сума коштів, що являє собою несплачену вартість частини продукції за договорами поставки, є наслідком невиконання зобов`язань за договорами та не свідчить про наявність збитків у розумінні норм Цивільного кодексу України і відповідно, не є реальними збитками.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем збитків та причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та заявленими до стягнення збитками з огляду на виникнення заборгованості у ТОВ «Алмітрейд» і ТОВ «Атлас СМД Україна» перед ПрАТ «Кальчицький кар`єр» саме внаслідок укладення відповідачем договорів поставки з перевищенням повноважень.

Крім того, суд вважає, що вимога №107 від 08.07.2020, з якою позивач звертався до відповідача про відшкодування шкоди та яка на думку позивача свідчить про визнання відповідачем завданої шкоди, безумовно не свідчить про визнання відповідачем збитків у сумі 1 260 446,91грн. внаслідок здійснення господарських операцій з укладання договорів поставки №09/04-4 від 03.05.2017 та №ДГ-20/09 від 20.09.2018, оскільки вказана вимога не містить зазначення щодо укладання вказаних господарських договорів, що в свою чергу не надає можливість встановити, що збитки (шкода) про які йдеться у вимозі включають в себе збитки (шкоду) заявлені до стягнення у даній справі, а також те, що відповідач визнав саме спірні вимоги.

Отже, беручи до уваги наведені нормативні приписи, враховуючи недоведеність наявності й сукупності всіх елементів складу правопорушення, яке тягне за собою відповідальність у вигляді відшкодування збитків, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача - ПрАТ «Кальчиський кар`єр» збитків у розмірі 1 260 446,91грн.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом третім частини третьої статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини, наведені положення законодавства, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 129 ГПК України судові витрати покладається на позивача.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Кальчицький кар`єр», с.Кальчик, Нікольський район, Донецька область до ОСОБА_1 , м.Маріуполь, Донецька область про стягнення суми збитків в розмірі 1 260 446,91грн.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області.

У судовому засіданні 29.07.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.08.2021.

Суддя М.О. Лейба