РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.07.2021Справа № 754/13599/16

За позовом ОСОБА_1

до Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та збереженню транспортних засобів "Радосинь"

третя особа відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації

про визнання недійcним та скасування рішення загальних зборів

Суддя І.І. Борисенко

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до Автогаражного кооперативу з експлуатації гаражів та зберігання транспортних засобів "Радосинь" про визнання рішення загальних зборів членів Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Радосинь" від 30 жовтня 2014 року недійсним, визнання дій посадових осіб Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосинь» щодо невидачі посвідчення про його членство в автогаражному кооперативі неправомірними та зобов`язання відповідача видати йому таке посвідчення.

14.12.2016 року Позивачем подано уточнену позовну Заяву №б/н, відповідно до якої позивач просить визнати:

-незаконним та скасувати рішення загальних зборів членів Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Радосинь" від 30.10.2014;

- визнати дії посадових осіб Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Радосинь" щодо невидачі посвідчення про членство члену автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Радосинь" ОСОБА_1 неправомірними та зобов`язати автогаражний кооператив по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Радосинь" видати члену автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Радосинь" ОСОБА_1 посвідчення про членство.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 20 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 14 березня 2019 року позов задоволено частково.

Постановою Верховного Суду від 30 вересня 2020 року касаційну скаргу АГК "Радосинь" задоволено частково, рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2019 року скасовано, провадження у справі закрито, позивачу роз`яснено, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду та протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови він може звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

18 листопада 2020 року позивач надіслав до Верховного Суду засобами поштового зв`язку заяву про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Верховного Суду від 02.12.2020 заяву позивача задоволено. Справу 754/13599/16 передано до Господарського суду міста Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ від 24.12.2020, справу передано для розгляду судді Борисенко І.І.

У зв`язку з викладеними обставинами суд прийняв справу №754/13599/16 до свого провадження.

Зважаючи на обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів, розгляд справи №754/13599/16 ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09.02.2021.

Підготовче засідання неодноразово відкладались.

Позивач, в процесі підготовчого провадження, 07.05.2021 подав до суду Заяву про уточнення (зменшення) позовних вимог від 05.05.2021, відповідно до якої Позивач просить суд визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів членів автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Радосинь", оформлені протоколом №1 від 30.10.2014року, яка була прийнята судом до розгляду та подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням такої заяви.

Відповідач проти позову заперечував, зважаючи на необґрунтованість, на його думку, позовних вимог.

Третя особа надала суду копії матеріалів реєстраційної справи Автогаражного кооперативу "Радосинь".

В підготовчому засіданні 11.05.2021 остаточно визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог. З`ясовані всі питання визначені ст. 182 Господарського процесуального кодекс України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2021закрито підготовче провадження у справі №754/13599/16-ц та призначено справу №754/13599/16-ц до судового розгляду по суті на 01.06.2021.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні судом було заслухано вступне слово позивача та відповідача, з`ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

У судовому засідання 29.07.2021 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Автогаражний кооператив по експлуатації гаражів та збереженню транспортних засобів "Радосинь" зареєстрований Ватутінською районною державною адміністрацією в м. Києві 05.06.1997 року за реєстраційним номером №663, .

Відповідно до п. 1 Статуту у редакції 1997 року, Автогаражний кооператив "Радосинь" (надалі - кооператив) є організацією громадян, що добровільно об`єдналися на основі колективної праці, самоуправління та загальних витрат з метою спільних робіт по будівництву, благоустрою, експлуатації колективно побудованих гаражів для зберігання, ремонту та експлуатації автомобілів, що належать громадянам, також для забезпечення покриття витрат для колективного утримання гаражів проведення договірно-господарчої діяльності і надання різноманітних послух іншим громадянам, організаціям, підприємствам.

Пунктом 19 Статуту у редакції 1997 року, передбачено, що членами кооперативу можуть бути громадяни, які досягли18-ти річного віку, постійно проживають і прописані в м.Києві, мають транспортні засоби, які належать їм на праві особистої власності та зареєстровані в органах Державної автоінспекції Міністерства внутрішніх справ України.

Згідно пункту 26 Статуту в редакції від 1997 року передбачено, що Вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу (збори уповноважених) які для керівництва поточними справами вибирають голову та правління кооперативу.

У пункті 27 Статуту в редакції від 1997 року зазначено, загальні збори членів кооперативу (збори уповноважених) визнаються дійсними при участі в них не менш, як половина загальної кількості членів або дві третин уповноважених.

Згідно п. 28 Статуту в редакції від 1997 року, рішення загальних зборів приймаються більшістю присутніх членів кооперативу (уповноважених).

15 квітня 1998 року між ОСОБА_1 , та головою АГК "Радосинь" ОСОБА_2 було укладено договір забудови №70, предметом якого є спільна діяльність сторін щодо будівництва гаражних боксів на території гаражного комплексу АГК "Радосинь" по АДРЕСА_1 , якому в подальшому присвоєно номер 2130. Згідно умов договору ОСОБА_1 зобов`язався сплатити солідарну частку об`єктів загального користування, перелік яких визначався у додатку №1 зазначеного договору. Як вказує позивач та не заперечується відповідачем, сума внеску була визначена в розмірі 750 доларів США по курсу на день оплати. Як вбачається з наявної у справі квитанції до прибуткового ордера АГК "Радосинь" № 67, 23 квітня 1998 року ОСОБА_1 було сплачено вступний внесок у розмірі 1507 грн. 50 коп. (т.1 а.с. 9). У вказаному кооперативі ним було побудовано два гаражні бокси 2129 та 2130, які в подальшому були об`єднані та перереєстровані розпорядженням Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації від 25 квітня 2007 року у один гаражний бокс, якому було присвоєно № 2129 (т .1 а.с. 8).

Матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 збодував гараж за власні кошти, який (гараж) і був його пайовим внеском ( ст. 15 Закону України "Про власність" у редакції Закону, чинного на момент виникнення таких правовідносин).

Членство ОСОБА_1 у АГК "Радосинь" підтверджується зокрема свідоцтвом про право приватної власності від 23 жовтня 2008 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить гаражний бокс № НОМЕР_1 в АГК "Радосинь"(т. 1 а.с. 7).

Крім того, постановою Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 2-9392/10 також встановлено, що ОСОБА_1 є членом АГК "Радосинь" (т.5, а.с.30), зокрема встановлено, що відповідно до довідки від 14.08.2008 №84 ОСОБА_1 є членом АГК "Радосинь" .

В силу положень процесуального закону, встановлені обставини у рішенні суду яке набрало законної сили не потребують додаткового доказування (стаття 75 ГПК України).

30.05.2007 року Протоколом установчих зборів АГК "Радосинь" було прийнято і затверджено Статут кооперативу.

Далі, протоколом зборів уповноважених АГК "Радосинь" №3 від 11.10.2007 затверджено нову редакцію Статуту АГК "Радосинь", яка зареєстрована реєстратором 24.12.2007 №3001150.

Відповідно до п.9.1. Статуту (редакції 2007 року), Вищим органом управління є загальні збори (збори уповноважених) членів кооперативу.

Згідно пунктів 9.8 та 9.9 Статуту (редакції 2007 року), чергові загальні збори (збори уповноважених) членів кооперативу скликаються правлінням кооперативу у разі потреби, або не рідше одного разу на рік. Про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів (збори уповноважених) членів кооперативу, члени (уповноваженні) кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення шляхом розміщення вказаної інформації на дошці об`яв кооперативу. За рішенням правління, та при наявності для цього достатніх коштів в кооперативі, може бути проведена додаткова персональна поштова розсилка повідомлень членам (уповноваженим) кооперативу щодо запланованих загальних зборів (зборів уповноважених) членів кооперативу.

30 жовтня 2014 року загальними зборами членів кооперативу АГК "Радосинь" визначено списки членів кооперативу з правом ухвального голосу, а також, визначено список асоційованих членів кооперативу (т. 2 а.с. 149-165).

Відповідно до протоколу від 30.10.2014 року на зборах були присутні члени кооперативу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представник ОСОБА_9 - ОСОБА_10 .

Згідно п. 9.12 Статуту (редакції 2007 року), загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів.

Відповідно до протоколу від 30.10.2014 року слухали інформацію ОСОБА_4 про результати ревізії. Так відповідно до акту - 1093 фізичних осіб сплатили пайові внески. Разом пайовий фонд, складає 5 464 321,43грн. Вступні то пайові внески сплатили 10 фізичних осіб, які є членами кооперативу з правом ухвального голосу, 1083 особи сплатили тільки пайові внески і за фактом є асоційованими членами кооперативу.

Згідно голосування "за 8 чоловік", "проти 0 чоловік", утримались "0 чоловік".

На підставі протоколу загальних зборів членів кооперативу "Радосинь" від 30.10.2014 року, позивача ОСОБА_1 включено до списку асоційованих членів кооперативу.

Так, згідно п.5.2,5.3 Статуту Асоційований член кооперативу - фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. При ліквідації кооперативу асоційований член кооперативу має переважне порівняно з членами кооперативу право на одержання паю.

З протоколу загальних зборів членів кооперативу від 30 жовтня 2014 року слідує, що на зборах були присутні всього 8 членів кооперативу, яких в протоколі визначено, членами кооперативу з ухвальним голосом.

Однак, судом встановлено, і це не заперечувалось сторонами, Статутом кооперативу, а також рішеннями загальних зборів кооперативу як до так і після набрання чинності Закону України "Про кооперацію", не встановлювався розмір пайового та вступного внеску, після внесення яких, член кооперативу набував право ухвального голосу, відтак, суд доходить висновку, що Статут кооперативу не приводився у відповідність з вказаним Законом.

Тобто, суд зазначає, що статут АГК "Радосинь", в редакції чинній на час прийняття спірного протоколу не мав критеріїв розмежування членів кооперативу на асоційованих та членів з правом голосу, зокрема і щодо суми вступного внеску.

З цього ж протоколу загальних зборів вбачається, що лише 30 жовтня 2014 року вперше приймалось рішення, про те, що особи які внесли вступний внесок в сумі 53 400, 00 грн є членами кооперативу з ухвальним голосом, а решта членів кооперативу відносяться до асоційованих членів кооперативу, так як вони внесли лише один внесок.

З вказаного слід дійти висновку, що розмежування членів кооперативу за сумою внеску відбулось без правових на те підстав.

На цих же загальних зборах був визначений розмір вступного внеску (для нових членів) 100 000,00грн.

Суд звертає увагу, що згідно змісту спірного протоколу, процитовано п. 9.12 положення Статуту кооперативу, чинного на час проведення спірних Зборів, відповідно до якого: загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів. Як слідує з спірного протоколу кооператив налічує 1093 його членів, тобто правомочність зборів визначається кворумом (1093:2+1) 547 членів.

Згідно змісту спірного протоколу, про що власне вказувалось вище, на Засіданні Загальних зборів Автогаражний кооператив "Радосинь" були присутніми лише 5 його членів, що прямо вказує на неправомочність таких зборів, за наслідком проведення яких складено спірний протокол від 30.10.2014, зважаючи на відсутність кворуму, встановленого Статутом АГК "Радосинь" (більше половини членів кооперативу).

Більше того, суд відхиляє твердження представника відповідача щодо того, що позивач взагалі не є членом кооперативу. Оскільки заявою про визнання позову в частині вимог про видачу посвідчення члена кооперативу, відповідач власне спростовує свої твердження, вказуючи про видачу посвідчення члена кооперативу ОСОБА_11 , проте як асоційованого.

Більше того, твердження відповідача, що позивач не був членом кооперативу з правом голосу ні уповноваженим, спростовується і наявними у справі Протоколами уповноважених членів АГК "Радосинь" № 19 від 06.10.2011 (т.2 а.с. 210-213), №7 від 13.09.2012 (т. 1 а.с. 31-34), № 10 від 25.12.2012 (т. 1 а.с. 192), № 4 від 12.11.2013 (т. 1 а.с. 46-51), № 3 від 12.09.2013 (т. 1 а.с. 40-45), № 2 від червня 2013 (т. 1 а.с. 35-39), № 4 від 28.07.2010 (т. 2 а.с.214 (зв.стор.)-215).

Згідно зі змісту процитованих Протоколів Зборів уповноважених кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Радосинь", ОСОБА_1 був присутній, вказаний як уповноважений, брав участь у голосуванні щодо вирішення питань поставлених на відповідних зборах.

Відтак, доводи відповідача спростовуються матеріалами справи та процитованими судовими рішеннями, якими встановлено членство ОСОБА_1 в АГК "Радосинь".

Суд не прийняв як неналежний та недопустимий доказ, копії листків - опитувальників 20 та 21 ряду Кооперативу, надані 05.07.2021 (вх.. 01-37/50177/21) оскільки такі не відповідають критеріям встановленим у статтях 76-79 ГПК України.

При цьому, суд констатує, участь ОСОБА_1 у Зборах уповноважених кооперативу "Радосинь", з правом ухвального голосу, яке ним було реалізовано, зокрема, відповідно до протоколів № 10 від 25.12.2012 (т. 1 а.с. 192), № 19 від 06.10.2011 (т.2 а.с. 210-213), №7 від 13.09.2012 (т. 1 а.с. 31-34), № 4 від 12.11.2013 (т. 1 а.с. 46-51), № 3 від 12.09.2013 (т. 1 а.с. 40-45), № 2 від червня 2013 (т. 1 а.с. 35-39), № 4 від 28.07.2010 (т. 2 а.с.214 (зв.стор.)-215).

Суд критично оцінює доводи відповідача, що постановою Київського апеляційного суду від 19.08.2020 у справі № 754/181/19 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/91063231) встановлювалась правомочність Загальних зборів від 05.11.2013, зважаючи, що такі твердження не відповідають змісту вказаного судового рішення та встановленим у ньому обставинах. Більше того, не мають відношення до предмету розгляду даної справи, в тому числі встановлення порядку скликання та проведення Загальних зборів.

Також, суд відхиляє як безпідставні посилання відповідача на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014 № 826/20989/13-а (https://reyestr.court.gov.ua/Review/38892395) якою на думку відповідача визнавались легітимними загальні збори кооперативу від 05.11.2013, оскільки такі твердження також спростовуються змістом вказаного судового рішення.

Окремо варто зазначити, що згідно вимог статті 15 Закону України "Про кооперацію" та положень Статуту Автогаражного кооперативу "Радосинь" в редакціях, чинній як на час оформлення спірного протоколу так до і після рішення про виключення особи з числа членів кооперативу приймається окреме рішення, яке може бути оскаржене.

Суд звертає увагу, що будь - яких рішень про виключення ОСОБА_1 з членів Автогаражного кооперативу "Радосинь" матеріали справи №754/13599/16-ц не містять.

Суд відхиляє доводи відповідача, що позивачем не подавалась та відповідно у кооперативу відсутня заява позивача на вступ у члени АГК "Радосинь", оскільки вказане спростовується встановленими обставинами щодо членства позивача. Більше того, такі твердження відповідача можуть свідчити лише про неналежну організацію діловодства та збереження документації АГК "Радосинь".

Резюмуючи зазначене, слід наголосити, постановою Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 2-9392/10 встановлено, що ОСОБА_1 є членом АГК "Радосинь".

Щодо процедури скликання спірних зборів, суд зазначає.

В справі відсутні докази, що позивача належним чином було повідомлено про час і місце проведення зборів за 10 днів та у відповідності до певної процедури, як того вимагає закон. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази про розміщення об`яви для членів кооперативу про конкретну дату зборів, інформацію щодо повідомлення про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний) з дотриманням, визначених ст. 15 Закону України "Про кооперацію".

Більше того, відсутні докази повідомлення про проведення спірних Зборів і інших членів кооперативу, як то встановлено вимогами Статуту.

У зв`язку з чим, такі особи, були позбавлені права реалізації свого права дорадчого голосу, як то гарантовано п. 6.2 Статуту АГК "Радосинь".

З оскаржуваного протоколу зборів вбачається, що особи, які були присутні на зборах, лише на цих зборах ухвалювали рішення про затвердження списків членів кооперативу, які мають ухвальний голос та списку асоційованих членів кооперативу.

В протоколі від 30.10.2014 року зазначено лише про участь уповноважених осіб у кількості 8 осіб з усього кооперативу, в якому нараховується 1093 осіб.

Згідно ст. 2 Закону України "Про кооперацію", кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначені в Законі України "Про кооперацію" № 1087-ІУ. Метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.

Кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням.

Кооперація базується на таких основних принципах: добровільності вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації; соціальної справедливості, взаємодопомоги та співробітництва; рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос); вільного вибору напрямів і видів діяльності; демократичного контролю за діяльністю кооперативних організацій та їх посадових осіб з боку членів кооперативних організацій; безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності.

Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Державна реєстрація кооперативу проводиться в порядку, передбаченому ст. 3,4,6,8,9 Закону України "Про кооперацію" , діючого з 27 серпня 2003 року.

Членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів.

Порядок вступу врегульований в ст. 11 Закону України "Про кооперацію", він здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. Законом України "Про кооперацію" також визначені основні права та обов`язки члена кооперативу. Основними правами члена кооперативу є: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Відповідно до "Про кооперацію" вищим органом управління кооперативу (товариства) є загальні збори його членів.

Законом України "Про кооперацію" передбачено, що кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі (ст.15 вказаного Закону).

Крім того, частина 4 статті 98 глави 7 ЦК України передбачає, що порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Законами, що регулюють діяльність окремих типів кооперативів або кооперативів за напрямами їх діяльності, та статутом кооперативу можуть бути передбачені додаткові права та обов`язки його членів (ч. 3 ст. 12 Закону України "Про кооперацію").

Частиною 3 ст. 41 Закону України "Про кооперацію" передбачено, що до приведення статутів у відповідність із цим Законом кооперативи та кооперативні об`єднання керуються положеннями діючих статутів у частині, що не суперечить цьому Закону.

Статтею 15 Закону України "Про кооперацію" передбачено, що про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення. Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі. Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах.

Наявне у матеріалах справи звернення членів кооперативу - засновників про надання доказів для підтвердження членства в АГК "Радосинь", не містить вимоги або повідомлення про проведення саме позачергових загальних зборів, тобто спірних Зборів.

Згідно з п. 2.25 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України N 4 від 25.02.2016 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про кооперацію" члени кооперативу повинні бути повідомлені про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів. Наведені норми законодавства вказують на те, що обов`язковою умовою повідомлення про скликання загальних зборів юридичної особи є одночасна наявність у такому повідомленні інформації про час, місце проведення зборів та інформації про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний). Відсутність у повідомленні про проведення загальних зборів будь-якої з названих складових, як і відсутність самого повідомлення, може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів.

За змістом ст. 15 Закону України "Про кооперацію" і статуту кооперативу для проведення загальних зборів членів кооперативу і прийняття цими зборами правомочних рішень необхідно дотриматися процедури і строків скликання загальних зборів, забезпечити особисту присутність на зборах більшості від загальної кількості членів кооперативу та особисте голосування більшості (простої чи кваліфікованої) присутніх на зборах членів кооперативу при прийнятті рішення.

Відповідно до п. 2.14 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України N 4 від 25.02.2016 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" , ст. 35 Закону України "Про акціонерні товариства" , ст.15 Закону України "Про кооперацію". Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Враховуючі вищезазначене, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про визнання недійсним та скасувати рішення загальних зборів членів АГК "Радосинь" підлягає задоволенню, оскільки загальні збори кооперативу від 30 жовтня 2014 року відбулися з порушенням вимог закону, правил і статуту кооперативу.

Доводи відповідача про те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту свого права, не надано доказів на підтвердження членства позивача у АГК "Радосинь", суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються як матеріалами справи, так і судовими рішеннями які набрали законної сили, якими встановлено членство ОСОБА_1 у АГК "Радосинь", а тому не спростовують обґрунтованих висновків суду у цій частині.

Всі інші доводи відповідача суд відхиляє як необґрунтовані та такі, що не впливають на зміст прийнятого рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи, що позивач, від сплати судового збору у встановленому порядку звільнений (ст.5 Закону України "Про судовий збір", ветеран війни - учасник бойових дій), відповідно до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір стягується з відповідача в дохід бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати недійсним рішення позачергових загальних зборів учасників Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та збереженню транспортних засобів "Радосинь" (02097, м. Київ, вулиця Радунська, буд.3, ), оформленого протоколом №1 від 30 жовтня 2014 року.

Скасувати рішення позачергових загальних зборів учасників Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та збереженню транспортних засобів "Радосинь" (02097, м. Київ, вулиця Радунська, буд.3, ), оформленого протоколом №1 від 30 жовтня 2014 року.

Стягнути з Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та збереженню транспортних засобів "Радосинь" (02097, м. Київ, вулиця Радунська, буд.3, ) судовий збір в дохід Державного бюджету України у сумі 1 409 (одна тисяча чотириста дев`ять) грн.60коп.

Наказ видати після вступу рішення в законну силу.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 05.08.2021

Суддя І.І. Борисенко