ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2021 р. Справа № 917/549/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Погрібної С.В., за участю секретаря судового засіданні Мирна-Касян Ю.Л., розглянувши справу № 917/549/21

за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001

до Фізичної особи-підприємеця Запари Дмитра Олександровича, АДРЕСА_1

про стягнення 89 340,37 грн..

Без виклику сторін,

Встановив

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості яка виникла на підставі Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ від 17.03.2020 р. у сумі 89 340,37 грн., з яких : 83 333,34 грн. - заборгованість за кредитом; 3 207,03 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 2 800,00 грн. - заборгованість у вигляді щомісячної комісії.

Ухвалами суду від 15.04.2021 р. та 27.04.2021 р. зроблено запит до Адміністратора старостату (с. Калинів Міст) Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Пирятинської міської ради (вул. Соборна, 21, м. Пирятин, Полтавська область, 37000) щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

17.05.2021 р. від Виконавчого комітету Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області надійшла довідка від 13.05.2021 р. № 14595/05-11 про зареєстрованих у житловому приміщенні, відповідно до якої ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, подаючи до суду даний позов позивачем було направлено копію позовної заяви з додатками ОСОБА_1 за іншою адресою, ніж відповідає місцю реєстрації.

Ухвалою суду від 25.05.2021 р. позовну заяву залишено без руху; надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення даної ухвали, шляхом надання суду доказів направлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення, за адресою, що відповідає місцю реєстрації ОСОБА_1 .

07.06.2021 р. від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх. № 6164).

Якщо суд в ухвалі про відкриття провадження у справі за результатами розгляду клопотання позивача вирішує розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд визначає строк відповідачу для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, який не може бути меншим п`яти днів з дня вручення ухвали (ч.4 ст.176 ГПК України).

Ухвалою суду від 09.06.2021 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 917/549/21 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надав відповідачу строк п`ять днів, після отримання ухвали для звернення до суду з заявою про заперечення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження суду не надав.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

Сторони були належним чином та завчасно повідомлені за місцем їх реєстрації про покладені на них обов`язки, про що свідчать матеріали справи (поштові повідомлення про вручення даної ухвали наявні у матеріалах справи). Крім того, ухвала суду у даній справі була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 09.06.2021 року була надіслана сторонам 10.06.2021 року рекомендованим листом за адресами реєстрації, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці.

Однак поштове відправлення не було вручено відповідачу та повернулося до суду з відміткою у довідці відділення поштового зв`язку про невручення поштового відправлення у зв`язку з - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно довідки Виконавчого комітету Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області надійшла від 13.05.2021 р. № 14595/05-11 ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд належним чином повідомляв відповідача про розгляд справи. Проте, відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розпочав розгляд справи по суті в установлені строки. Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

17.03.2020 року фізичною особою-підприємцем Запара Дмитром Олександровичем було підписано Заяву із використання електронного цифрового підпису про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ.

У вказаній заяві зазначено, що ФО-П Запара Д.О. приєднується до розділу « 1.1. Загальні положення» та підрозділу « 3.2.8. Умови та правила надання послуги «КУБ»» Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на сайті АТ КБ ПРИВАТБАНК privatbank.ua та були затверджені рішенням Правління ПАТ КБ ПРИВАТБАНК, яке викладено у протоколі № 10 від 09.02.2017 р.. Крім того, відповідно до заяви відповідач згоден з тим, що ця Заява та Умови разом складають кредитний договір між Банком та Клієнтом.

Згідно відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 30.03.2021 року припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця Запари Дмитра Олександровича.

Згідно з ч. 4 ст. 8 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

При цьому, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її зобов`язання за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Дані висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 р. по справі № 916/559/17, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України та мають враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Таким чином, зобов`язання Фізичної особи-підприємця Запари Дмитра Олександровича, щодо повернення кредитних кошиів, з урахуванням вищевикладеного, перейшли до фізичної особи-громадянина ОСОБА_1 .

Посилаючись на те, що відповідач не повернув кредитні кошти, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 89 340,37 грн., з яких : 83 333,34 грн. заборгованість за кредитом , 3 207,03 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену кредитну заборгованість та 2 800,00 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Перелік документів як докази, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі, додані позивачем до позовної заяви.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

За змістом ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання виникають, зокрема, з договору (п.1 ч.2 ст.11 ЦК Укрвїни)

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлене договором або не випливає із суті змішаного договору (ч. 2 ст. 628 ЦК України).

Стаття 181 ГК України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до норм ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

17.03.2020 року Фізичною особою-підприємцем Запара Д.О. було підписано Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ із використанням електронного цифрового підпису.

Відповідно до ст. 6 Закону України від 22 травня 2003 року № 851-IV Про електронні документи та електронний документообіг для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

В ст. 7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг вказано, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Згідно зі ст. 12 ст. 6 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису.

В ч. 1 ст. 18 Закону України Про електронні довірчі послуги зазначено, що кваліфікована електронна довірча послуга створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки надається кваліфікованим постачальником електронних довірчих послуг та включає:

надання користувачам електронних довірчих послуг засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки для генерації пар ключів та/або створення кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або перевірки кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки;

технічну підтримку та обслуговування наданих засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

В ч. 2 ст.18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" вказано, що кваліфікований електронний підпис чи печатка вважається таким, що пройшов перевірку та отримав підтвердження, якщо:

перевірку кваліфікованого електронного підпису чи печатки проведено засобом кваліфікованого електронного підпису чи печатки;

перевіркою встановлено, що відповідно до вимог цього Закону на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки був чинним кваліфікований сертифікат електронного підпису чи печатки підписувача чи створювача електронної печатки;

за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки здійснено ідентифікацію підписувача чи створювача електронної печатки;

під час перевірки за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки отримано підтвердження того, що особистий ключ, який належить підписувачу чи створювачу електронної печатки, зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки;

під час перевірки підтверджено цілісність електронних даних в електронній формі, з якими пов`язаний цей кваліфікований електронний підпис чи печатка.

Згідно з довідкою про перевірку кваліфікованого електронного підпису ОСОБА_1 на Заяві було встановлено, що кваліфікований електронний підпис накладений 17.03.2020 є правильним (а.с.17).

Таким чином, 17.03.2020 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, який складається з умов, що безпосередньо визначені у вищевказаній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 1.3. Заяви від 17.03.2020 р. встановлено, що кредит надається на строк 12 місяців з дати видачі коштів клієнту. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом (п. 1.6 Заяви).

Також відповідно до п. 1.4 Заяви Клієнт зобов`язаний сплачувати на користь Банку проценти за користування кредитом: перші 6 місяців 1,6 % в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця 1,4 % від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту), а також проценти за користування кредитом у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором: 4 % від суми простроченої заборгованості (п. 1.4-1.5 Заяви).

Матеріалами справи підтверджується належне виконання позивачем свого обов`язку за договором щодо надання 17.03.2020 року відповідачу 100 000,00 грн. кредитних коштів в межах кредитного ліміту, внаслідок чого у ФО-П ОСОБА_1 виник обов`язок повернути кредит.

Відповідачем було проведено часткова сплата крединих коштів, що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача (а.с. 20-25).

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором та приписів ст. 1049 Цивільного кодексу України суму кредиту та проценти за користування кредитом сплатив не в повному обсязі, що підтверджується виписками по рахункам ОСОБА_1 та не спростовано відповідачем.

Таким чином, судом встановлено що заборгованість ОСОБА_1 за наданим кредитом у розмірі 89 340,37 грн. (в. тому числі : 83 333,34 грн. заборгованість за кредитним договором б/н від 17.03.2020 р., 3 207,03 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену кредитну заборгованість та 2 800,00 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії за кредитним договором б/н від 17.03.2020 р.) підтверджена документально та не спростована відповідачем (розрахунок в матеріалах справи, а.с. 18).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк про стягнення з фізичної особи - громадянина ОСОБА_1 89 340,37 грн. заборгованості (в. тому числі : 83 333,34 грн. заборгованість за кредитним договором б/н від 17.03.2020 р., 3 207,03 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену кредитну заборгованість та 2 800,00 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії за кредитним договором б/н від 17.03.2020 р.).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , дата місяц та рік народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість за кредитним Договором б/н від 17.03.2020 р. в розмірі 89 340,37 грн. (з яких 83333,34 грн. - заборгованість за кредитом; 3207,03 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість та 2 800,00 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії ) та 2 270,00 грн. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання законної сили цим рішенням.

Рішення підписано 09.08.2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 257 ГПК України).

Суддя Погрібна С.В.