УХВАЛА

м. Київ

03.08.2021Справа № 910/12277/21

Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши

позовну заяву Підприємства об`єднання громадян «Київське учбово-виробниче підприємство № 3 Українського товариства сліпих»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МК Друк»

про стягнення 58 000, 00 грн. заборгованості, 10 000, 00 грн. моральної шкоди та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Підприємство об`єднання громадян «Київське учбово-виробниче підприємство № 3 Українського товариства сліпих» (далі - позивач) звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «МК Друк» (далі - відповідач) про стягнення 58 000, 00 грн. заборгованості, 10 000, 00 грн. моральної шкоди та повернення орендованого приміщення для розміщення офісу (виробництва) за адресою: місто Київ, вулиця Глибочицька, будинок 72, загальною площею 38 кв.м.

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами на предмет наявності правових підстав для відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

У даному випадку, подана позовна заява не відповідає вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з посиланням на положення статті 174 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи наступне.

Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Так, у прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено вимогу про повернення орендованого приміщення для розміщення офісу (виробництва) за адресою: місто Київ, вулиця Глибочицька, будинок 72, загальною площею 38 кв.м.

Водночас, у тексті позовної заяви не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує вказану вимогу та не зазначено її правових підстав, зокрема з посиланнями на положення договору або законодавства.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах:

- майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 року прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 2 270, 00 грн.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Позивачем заявлено майнові вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 58 000, 00 грн., моральної шкоди у розмірі 10 000, 00 грн., а також немайнову вимогу про повернення орендованого приміщення для розміщення офісу (виробництва) за адресою: місто Київ, вулиця Глибочицька, будинок 72, загальною площею 38 кв.м.

Беручи до уваги вищевикладене, позивачу за розгляд господарським судом вказаних вимог необхідно сплатити судовий збір у загальному розмірі 4 540, 00 грн.

Однак, при дослідженні матеріалів позовної заяви, судом встановлено, що позивачем на підтвердження сплати судового збору надано платіжне доручення № 2028 від 26.07.2021 про сплату судового збору на суму 2 379, 00 грн., тобто у меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач не дотримався положень статей 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Беручи до уваги вищевикладене, оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 234 Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити Підприємству об`єднання громадян «Київське учбово-виробниче підприємство № 3 Українського товариства сліпих» строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Підприємству об`єднання громадян «Київське учбово-виробниче підприємство № 3 Українського товариства сліпих» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання заяви з обґрунтуванням позовної вимоги про повернення орендованого приміщення для розміщення офісу (виробництва) за адресою: місто Київ, вулиця Глибочицька, будинок 72, загальною площею 38 кв.м. та зазначенням її правових підстав, зокрема з посиланнями на положення договору або законодавства;

- подання документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 2 161, 00 грн.;

4. Роз`яснити Підприємству об`єднання громадян «Київське учбово-виробниче підприємство № 3 Українського товариства сліпих», що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

5. Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню.

6. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається https://ki.arbitr.gov.ua/.

Суддя В.С. Ломака