ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.08.2021 Справа № 905/1008/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Демідової П.В., розглянувши матеріали справи №905/1008/21

за позовом Фізичної особи - підприємця Казакової Катерини Павлівни м.Дніпро,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоіллічпродукт", м.Маріуполь Донецької області,

про стягнення заборгованості в розмірі 129 659,74грн.,-

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПРАВИ:

Фізична особа підприємець Казакова Катерина Павлівна звернулась до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоіллічпродукт" про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 129659,74 грн., з яких: 121556,19 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням, 56,30 грн. - сума пені, 1689,03 грн. - сума 3% річних, 6430,27 грн. - сума інфляційних втрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невиконання відповідачем у повному обсязі своїх зобов`язань за договором поставки №82 від 03.08.2020, внаслідок чого у позивача виникло право на нарахування пені, 3% річних та інфляційних витрат.

Ухвалою суду від 02.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/1008/21; визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; встановлено позивачу строк 10 днів для надання відповіді на відзив з моменту отримання позивачем відзиву на позовну заяву від відповідача; встановлено відповідачу строк 15 днів для надання відзиву на позовну заяву з моменту отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження.

29.06.2021 від позивача до канцелярії суду надійшла заява б/н від 23.06.2021 про зменшення розміру позовних вимог в порядку п.2 ч.2 ст.46 ГПК України, з додатками за переліком. Зі змісту заяви вбачається, що в ній позивач зменшив позовні вимоги щодо частини основних вимог, 3 % річних та інфляційних витрат, проте збільшив вимоги щодо стягнення пені, у зв`язку з чим вимоги за позовом зменшились з 121 556,19 грн. до 114 897,83 грн.

05.07.2021 від відповідача до канцелярії суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи №905/1008/21, з додатками за переліком.

12.07.2021 від відповідача до канцелярії суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи №905/1008/21, з додатками за переліком.

16.07.2021 від позивача до суду надійшла заява б/н від 13.07.2021 про зменшення позовних вимог, у зв`язку з тим, що відповідач частково погасив заборгованість перед позивачем за основною сумою боргу.

30.07.2021 від відповідача до канцелярії суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи №905/1008/21

Розглянувши заяви позивача б/н від 23.06.2021 та б/н від 13.07.2021 про зменшення позовний вимог, суд виходив з наступного.

В заяві б/н від 23.06.2021 позивач просить стягнути з ТОВ «Екоіллічпродукт» заборгованість за договором поставки №82 від 03.08.2020 в розмірі 91 556,19грн, 3% річних на суму заборгованості у розмірі - 1 344,28грн, інфляційних втрат у розмірі 5 640,86грн, пені у розмірі 16 356,50грн, а всього 114 897,83грн.; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування зменшення розміру позовних вимог позивач посилається на погашення відповідачем заборгованості за рахунком №199 від 06.11.2020 та часткове погашення заборгованості за рахунком 231 від 21.12.2020 що підтверджується долученими до заяви платіжними дорученнями № 3552 від 10.06.2021 на суму 10 000,00грн та №6163 від 15.06.2021 на суму 20 000,00грн.

Таким чином, заборгованість за рахунками №203 від 17.11.2020 та №231 від 21.12.2020 в загальній сумі 91 556,19грн залишилась непогашеною, у зв`язку з чим позивачем подано відповідну заяву та здійснено перерахунок штрафних санкцій.

В заяві б/н від 13.07.2021 позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором поставки №82 від 03.08.2020 у розмірі 60 000,88грн, 3% річних на суму заборгованості у розмірі 1 344,28грн, інфляційних втрат у розмірі 5 640,86грн, пені у розмірі 16 356,50, а всього 83 342,52грн, а також стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00грн; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування зменшення розміру позовних вимог позивач посилається на погашення відповідачем заборгованості за рахунком №203 від 17.11.2020 та часткове погашення за рахунком №231 від 21.12.2020, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №3916 від 29.06.2021 на суму 5000,00грн, №4049 від 07.07.2021 на суму 1 750,06, №4049 від 07.07.2021 на суму 20 000,00грн та №4134 від 09.07.2021 на суму 4805,25грн.

Отже, сума заборгованості за рахунком №231 від 21.12.2020 складає 60 000,88грн, а загальна сума заборгованості заявленої до стягнення становить 83,342,52грн, що стало підставою для звернення із заявою про зменшення вимог.

За змістом п.2 ч.2 ст.46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання.

Право позивача зменшити або збільшити позовні вимоги в порядку статей 42, 46 ГПК України є безумовним та не потребує з`ясування підстав, з яких останній прийняв таке рішення.

Враховуючи викладене, беручи до уваги часткове погашення відповідачем суми заборгованості, суд вважає за необхідне заяви позивача про зменшення позовних вимог задовольнити.

Сума заборгованості заявлена до стягнення позивачем складає 60 000,88грн, при цьому, відповідно до платіжних доручень № 4238 від 15.07.2021 та №4327 від 19.07.2021, долучених до клопотання відповідача, яке надійшло до суду 30.07.2021, відповідачем частково погашено заборгованість на загальну суму 30 000,00грн, у зв`язку з чим сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором №82 від 03.08.2020 складає 30 000,88грн.

Відповідно до п.п.2, 4 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору та позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Враховуючи викладене, беручи до уваги часткову оплату відповідачем суми заборгованості, суд закриває провадження в частині позовних вимог в 30 000,88грн.

Згідно з положеннями ст.248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що якщо судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом, у строки встановлені ухвалою суду не скористався.

На підставі приписів ч.2 ст.120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язкова.

Частиною 3 та 4 статті 120 ГПК України передбачено, що повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень і ухвала про вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів для вчинення відповідної процесуальної дії.

Позивачу та відповідачу в установленому порядку була направлена ухвала суду від 02.06.2021 про відкриття провадження у справі рекомендованими листами з повідомленням. Відповідні повідомлення повернуті на адресу суду 16.06.2021 з відмітками про вручення 10.06.2021 позивачу, 09.06.2021 відповідачу.

Таким чином, суд вважає, що на момент прийняття рішення учасники справи належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі №905/1008/21 та необхідність вчинення відповідних процесуальних дій.

Оскільки у матеріалах справи достатньо документів справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, суд

ВСТАНОВИВ:

03.08.2020 між Фізичною особою Казаковою Катериною Павлівною (постачальник, позивач) та ТОВ «Екоіллічпродукт» (покупець, відповідача) укладено договір поставки №82 від 03.08.2020, відповідно до п.1.1 якого, постачальник зобов`язується передати товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар у кількості, асортименті та за ціною визначеною у накладній.

Згідно з п.1.3 договору товар за даним договором: товарно-матеріальні цінності, готова продукція, додаткові матеріали визначені накладною.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що приймання товару по кількості здійснюється в момент отримання товару покупцем за адресою: м.Дніпро, пр.-т. Слобожанський, 29-Б, після отримання товару та підписання товаросупровідних документів на отримання товару покупцем, покупець не має права пред`являти претензію по кількості та недоліки товару, які можна було встановити в процесі приймання товару.

Товар за даним договором вважається прийнятим покупцем та переданим постачальником по якості: відповідно до Сертифікату якості, по кількості: відповідно до видаткової накладної (п.2.6 договору).

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця, з моменту передачі товару та супровідних документів покупцю. Фактом отримання товару є підпис покупця чи його уповноваженого представника, експедитора на накладній (п.3.1 договору).

Відповідно до п.3.4 договору постачальник зобов`язується здійснити поставку товару, в тому числі надати товар у розпорядження покупця на складі постачальника на умовах самовивозу протягом десяти календарних днів з моменту здійснення покупцем оплати за цей товар відповідно до умов п.4.1 договору або у інші строки, додатково узгоджені сторонами.

Пунктами 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5, 4.6 договору передбачено, що покупець зобов`язаний провести 100% предоплату згідно рахунку на замовлених товар. Оплата вартості товару здійснюється у національній валюті України. Усі розрахунки між сторонами, за даним договором здійснюються у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Фактом узгодження ціни на товар вважається накладна, де зазначаються: ціна, кількість, асортимент товару, підписана обома сторонами чи їх представниками. Замовлення на поставку товару направляється постачальнику електронною поштою, факсимільним зв`язком, телефонограмою чи здійснюється по телефону. Після чого сторони узгоджують замовлення. Отримання товару за накладною є свідченням узгодженості сторонами замовлення по всіх умовах (ціни, найменування, кількості, асортименту). Загальна ціна даного договору визначається сумою всіх накладних на відпуск товару за даним договором.

Розділом 5 договору визначено права та обов`язки сторін, зокрема, постачальник зобов`язується: передати покупцю товар, якість якого відповідає стандартам і технічним умовам, що пред`являються до даного типу товару (п.5.1.1); надати покупцю необхідні документи: товарно-транспортну накладну/ при необхідності/, видаткову та податкову накладну, рахунок фактуру/при необхідності, гігієнічний висновок, сертифікат та/або декларацію відповідності якості товару, інші документи на підтвердження якості товару, визначені чинним законодавством України (п.5.1.2); здійснити поставку (передачу) товару на умовах, що передбачені у договорі (п.5.1.3). Покупець зобов`язується: провести повну оплату за товар на умовах, передбачених п.4.1 даного договору (п.5.2.1); здійснити приймання товару, відповідно до п.2 даного договору (5.2.2); при отриманні товару через експедитора-перевізника, направити оригінали: довіреності та видаткової накладної на адресу постачальника, протягом трьох робочих днів з моменту отримання товару. При ненадходженні на адресу постачальника оригіналу довіреності, сторони погоджуються з тим, що факсова копія довіреності має юридичну силу оригіналу (п.5.2.3).

Згідно з п.6.2 договору за невиконання чи неналежне виконання даного договору сторони несуть відповідальність, відповідно до діючого законодавства України та даного договору.

У разі несвоєчасної оплати вартості отриманого товару в термін, передбачений даним договором, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1% за кожен день порушення терміну оплати (п.6.3 договору).

Відповідно до п.8.3 даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2021.

На виконання умов вказаного договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 241 556,19грн. що підтверджується наступним видатковими накладними: №3 від 06.11.2020 на суму 146 000,88грн, №7 від 17.11.2020 на суму 1750,06 та №10 від 21.12.2020 на суму 93 805,25грн та виставлено рахунки на оплату, а саме: №199 від 06.11.2020 за видатковою накладною №3, №203 від 17.11.2020 за видатковою накладною №7 та №231 від 21.12.2020 за видатковою накладною №10.

Платіжними дорученнями №7896 від 22.12.2020 в сумі 100 000,00грн, №5676 від 18.03.2021 в сумі 2000,00грн, №5681 від 19.03.2021 в сумі 2000,00грн, №5698 від 22.03.2021 в сумі 2000,00грн, №5702 від 23.03.2021 в сумі 2000,00грн, №5712 від 24.03.2021 в сумі 2000,00грн, №5717 від 25.03.2021 в сумі 2000,00грн, №5728 від 26.03.2021 в сумі 2000,00грн, №5757 від 01.04.2021 в сумі 2000,00грн, №5787 від 05.04.2021 в сумі 2000,00грн, №5794 від 07.04.2021 в сумі 2000,00грн, відповідач частково погасив суму заборгованості за поставлений товар в загальному розмірі 120 000,00грн., у зв`язку з чим сума заборгованості склала 121 556,19грн.

Неналежне виконання відповідачем умов договору в частині оплати поставленого товару стало підставою для звернення позивача до суду та нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені на суму заборгованості.

Надавши правову кваліфікацію відносинам, що склались між сторонами, суд робить висновок, що вони пов`язані із поставкою. За приписами ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно із ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таке імперативне врегулювання договірних відносин усуває будь-які сумніви щодо юридичного значення умов договору: вони є юридично обов`язковими, гарантують право учасникам договірних відносин бути впевненими в тому, що кожна зі сторін має виконувати умови договору належним чином, а цивільні права, що ґрунтуються на його умовах, підлягають захисту в тій же мірі і в той же спосіб, що і права, які прямо передбачені актами цивільного законодавства або випливають із них.

Вирішуючи питання в частині вимог позивача щодо стягнення заборгованості за договором поставки №82 від 03.08.2020, суд встановив, що відповідно до видаткових накладних №3 від 06.11.2020, №7 від 17.11.2020 та №10 від 21.12.2020, позивачем поставлено товар на суму 241 556,19грн.

Відповідачем частково погашено суму заборгованості, до звернення позивача до суду, згідно платіжних доручень №7896 від 22.12.2020, №5676 від 18.03.2021, №5681 від 19.03.2021, №5698 від 22.03.2021, №5702 від 23.03.2021, №5712 від 24.03.2021, №5717 від 25.03.2021, №5728 від 26.03.2021, №5757 від 01.04.2021, №5787 від 05.04.2021, №5794 від 07.04.2021 в загальній сумі 120 000,00грн та після подання позову, згідно платіжних доручень №6163 від 15.06.2021, №3552 від 10.06.2021, №3916 від 29.06.2021, № 3964 від 05.07.2021, №4049 від 07.07.2021, №4134 від 09.07.2021, №4238 від 15.07.2021 та №4327 від 19.07.2021, № 4238 від 15.07.2021 та №4327 від 19.07.2021 в загальній сумі 91 555,31грн.

Видаткові накладні №3 від 06.11.2020, №7 від 17.11.2020 та №10 від 21.12.2020, не містять підпису покупця про отримання товару, проте поставка товару та її строки, обумовлені накладними відповідачем не оспорюється, що підтверджується частковою оплатою товару збоку відповідача. В ході розгляду справи відповідач не заперечував, що обсягів та строків поставки, у зв`язку з чим суд виходить з того, що позивач довів факт поставки її строки.

Відповідно до умов договору, поставка товару відбувається на умовах 100% предоплати , згідно рахунку на замовлений товар.

З метою дотримання строків поставки позивачем поставлено визначений умовами договору товар та одночасно виставлено 3 рахунки на оплату: 06.11.2020 за видатковою накладною №3, 17.11.2020 за видатковою накладною №7 та 21.12.2020 за видатковою накладною №10.

Згідно положень частини 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Приписами ч.2 статті 530 ЦК визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, рахунки, виставлені боржником мали бути оплачені до 13.11.2021 за видатковою накладною №3 від 06.11.2020, до 24.11.2020 за видатковою накладною №7 від 17.11.2020 та до 28.12.2020 (з ура) за видатковою накладною №10 від 21.12.2020 та є простроченими з 14.11.2020 , 25.11.2020 та 29.12.2020 відповідно.

Відповідач товар поставлений згідно умов договору отримав проте обов`язок по оплаті отриманого товару в повному обсязі не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 30 000,88грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність порушеного права позивача та його належне правове обґрунтування.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано 3% річних на суму заборгованості в розмірі 1344,28грн.: за період з 24.11.2020 по 23.06.2021 згідно рахунку №203 від 17.11.2020 в сумі 30,48грн та з 28.12.2020 по 23.06.2021 згідно рахунку №231 від 24.12.2020 в сумі 1313,80грн.

Здійснивши перерахунок суми заборгованості судом встановлено, що він є арифметично невірним, зокрема у зв`язку із тим, що позивач включив до розрахунку останній день, в який зобов`язання мало бути виконано. Так належним періодом нарахування 3 % річних за накладною № 7 є 25.11.2020 -23.06.2021, за накладною № 10 з 29.12.2020- 23.12.2021 року, що складає 30,33 грн. та 1 306,43 грн. відповідно.

Таким чином, загальна сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача складає 1336,76грн.

Згідно розрахунку позивача сума інфляційних втрат складає 5640,86грн., а саме: за рахунком №203 від 17.11.2020 за період з грудня по травень - 124,22грн, за рахунком 231 від 21.12.2020 за період з січня по травень - 5516,64грн.

Перевіривши розрахунок, суд вважає його арифметично вірним, та задовольняє вимоги в цієї частинні в повному обсязі, а саме в сумі 5 640,86 грн.

За змістом ст.230 Господарського кодексу України у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором (ч.4 ст.231 ГК України). Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 ГК України).

Відповідно до ст. ст. 1,3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.3 договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати вартості отриманого товару в термін, передбачений даним договором, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1% за кожен день порушення терміну оплати.

Враховуючи кількість днів в році річна ставка за договором становить 36,52 %.

Враховуючи вимоги Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" облікова ставка НБУ коливалася від 6 до 10 %. Таким чином подвійна ставка є нижчою, ніж встановлена договором . Враховуючи викладене , суд застосовує у розрахунку пені подвійну облікову ставку, яка діяла протягом строку, за який позивач розраховує пеню.

Відповідно до розрахунку позивача сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача складає 16 356,50грн, з яких: 371,01грн, згідно рахунку на оплату №203 від 17.11.2020 та 15 985,49, згідно рахунку на оплату №231 від 21.12.2020.

Здійснивши перерахунок вищевказаної суми, суд встановив, що позивачем при визначені періоду нарахування пені не враховано початок перебігу строку, з якого зобов`язання вважається простроченим. Враховуючи приписи ст. 232 та п. 7 Прикінцевих положень ГК України, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", суд зазначає, що належним строком для розрахунку пені є за рахунком №203 від 17.11.2020 здійснюється з 25.11.2020 -23.06.2021, за рахунком 231 з 29.12.2020- 23.06.2021 року, та з урахуванням подвійної облікової ставки складає 133,24 грн. та 5 836,69 грн.

Отже, загальна сума пені за прострочення виконання зобов`язання за спірним договором складає 5 969,93 грн.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку позов Фізичної особи - підприємця Казакової Катерини Павлівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоіллічпродукт" про стягнення заборгованості в розмірі 83342,52грн задовольнити частково.

В заяві б/н від 13.07.2021 позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00грн.

В підтвердження понесених витрат позивачем надано до суду копії наступних документів: договору про надання правової допомоги від 05.05.2021, з квитанцією до прибуткового касового ордеру №03 від 05.05.2021 на суму 10 000,00грн, акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 05.05.2021 та розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу від 13.07.2021.

Так, 05.05.2021 між адвокатом Яструбом Олександром Петровичем (адвокат) та фізичною особою-підприємцем Казаковою Катериною Павлівною (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до п.1.1 якого, клієнт доручає, а адвокат зобов`язується надати правничу допомогу щодо стягнення в судовому порядку заборгованості в розмірі 121 556, 19грн за договором поставки №82 від 03.08.2020, укладеному між клієнтом та ТОВ «Екоіллічпродукт»

Вартість послуг становить 10 000,00грн, які клієнт сплачує протягом трьох днів з дня укладання договору (п.1.2 договору).

Згідно з п.2.3 договору на підтвердження факту надання правової допомоги між сторонами складається акт прийому-передачі наданих послуг із зазначенням найменування послуг (їх переліків), обсяг та вартість.

Строк дії договору до повного виконання зобов`язань, визначених у ст.1 цього договору (п.5.1 договору).

На виконання умов вказаного договору 13.07.2021 між сторонами укладено акт прийому-передачі наданих послуг, який складений на підтвердження отримання клієнтом правничої допомоги, що складається з: зустрічі з клієнтом; вивчення та аналізу положень договору поставки від 03.08.2020, укладеного між позивачем та відповідачем; консультації клієнта щодо порядку стягнення заборгованості; пошуку та аналізу судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання стратегії представництва інтересів клієнта; складання тексту позовної заяви та виготовлення копії додатків для неї; надання консультацій клієнту з питань відкриття провадження у справі, порядку і строків судового розгляду, порядку оскарження рішень суду та ухвал з процесуальних питань; складання процесуальних документів - заяви про зменшення розміру позовних вимог та їх направлення через АТ «Укрпошта» до суду.

У відповідності до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

За змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

Відповідач із відповідним клопотанням до суду не звертався.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Позивач надав до матеріалів справи свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2574 від 16.12.2012 та ордер серія ДП №1008 від 28.05.2021, згідно якого позивач уповноважив Адвоката Яструба Олександра Петровича представляти інтереси Клієнта.

Враховуючи приписи ст. 59 Конституції України, ст.16 Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також умови укладеного між позивачем та адвокатом договору, суд вважає доцільним врахувати, що спір виник з вини відповідача, зміна розміру позовних вимог відбувалася у зв`язку з виконанням відповідачем зобов`язань в ході судового провадження, проте враховуючи часткове задоволення позову, задовольнити вимогу позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 10 000,00грн пропорційно задоволеним вимогам, а саме в сумі 9 095,36 грн.

У відповідності до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Проте в частині судового збору пропорційно зменшеними вимогам та вимогам, за якими провадження у справі закрито , судовий збір підлягає поверненню позивачеві за окремим клопотанням в порядку ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у сумі 1 602,88 грн. В іншої частині збір підлягає відшкодуванню пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.Заяви позивача б/н від 23.06.2021 та б/н від 13.07.2021 про зменшення розміру позовних вимог - задовольнити, здійснювати розгляд справи №905/1008/21 з урахуванням заяви б/н від 13.07.2021 про зменшення позовних вимог.

2. Закрити провадження у справі №905/1008/21 з розгляду позовних вимог в частині стягнення заборгованості в сумі 30 000,00 грн.

3.Позов Фізичної особи - підприємця Казакової Катерини Павлівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоіллічпродукт" про стягнення заборгованості в розмірі 83342,52грн - задовольнити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоіллічпродукт" (87506, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Свободи, 20, ) на користь Фізичної особи - підприємця Казакової Катерини Павлівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість за договором поставки №82 від 03.08.2020 у розмірі 30 000,88грн, 3% річних на суму заборгованості у розмірі 1336,76 грн , інфляційних втрат у розмірі 5640,86, пеню у розмір 5 969,93 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 606,76 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 095,36 грн.

5. В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням приписів перехідних положень.

Суддя П.В. Демідова

Повний текст рішення складено та підписано 9.08.2021.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua).