ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2021м. ДніпроСправа № 904/3030/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЛД ДЕЛІВЕРІ СІСТЕМ", м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Заїченко Тамари Анатоліївни, м. Павлоград, Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості у розмірі 294 262,12 грн. за договором поставки № 4/11 від 16.11.2020 року та розірвання договору.

Представники:

від позивача: Тимошенко В.В., посвідчення №2602 (4812) відж 12.06.2020 року, адвокат;

від відповідача: Негольшов С.М., ордер АЕ № 1064262 від 10.04.2021 року, адвокат.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЛД ДЕЛІВЕРІ СІСТЕМ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Заїченко Тамари Анатоліївни заборгованість у розмірі 294 262,12 грн. за договором поставки № 4/11 від 16.11.2020 року та розірвати договір.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 4/11 від 16.11.2020 року, а саме відповідачем не здійснено поставку товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 20.04.2021 року о 11:30 год.

12.04.2021 року від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву вих. № б/н від 10.04.2021 року.

19.04.2021 року представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № 15/04-1 від 15.04.2021 року про відкладення розгляду справи.

У зв`язку з перебуванням судді Бєлік В.Г. з 19.04.2021 року у відпустці, яка пов`язана з підозрою на SARS-CoV-2 до отримання результатів ПЛР-досліджень, та з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, підготовче судове засідання 20.04.2021 року не відбулось.

У відповідності до частини 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Також судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2021 року продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 24.06.2021 року включно та призначено підготовче судове засідання на 01.06.2021 року о 10:40 год.

05.05.2021 року від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив вих. № 28/04-1 від 28.04.2021 року.

21.05.2021 року від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли письмові заперечення вих. № б/н від 20.05.2021 року на відповідь на відзив.

У підготовче судове засідання 01.06.2021 року представник позивача не з`явився.

01.06.2021 року у підготовчому судовому засіданні представником відповідача було заявлено усне клопотання про застосування до учасника справи заходів процесуального примусу, передбачені цим Кодексом, оскільки останнім не було надано відповіді на питання, що викладені у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд може застосувати до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи або у додатку до неї не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи.

Учасник справи, якому поставлено питання іншим учасником справи, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті.

На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніше як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - за п`ять днів до першого судового засідання.

Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання. Якщо поставлене запитання пов`язане з наданням доказів, що підтверджують відповідні обставини, учасник справи разом із заявою свідка надає такі докази.

Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання:

1) з підстав, визначених статтями 67, 68 цього Кодексу;

2) якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи;

3) якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань.

За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов`язати учасника справи надати відповідь.

Відповідно до ст. 131 Господарського процесуального кодексу України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Заходами процесуального примусу, згідно зі ст. 132 Господарського процесуального кодексу України, є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до 135 Господарського процесуального кодексу України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов висновку щодо задоволення усного клопотання представника відповідача, так як позивачем дійсно не надано відповідей на питання відповідача в порядку встановленому ГПК України.

Приймаючи до уваги необхідність забезпечення участі сторін у судовому засіданні, та їх право на належний захист своїх прав в суді першої інстанції, та приймаючи до уваги неявку в підготовче судове засідання представника відповідача, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача про можливість застосування до нього заходів примусу, у разі ненадання відповідей на питання відповідача в порядку встановленому ГПК України, та відкласти підготовче судове засідання з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи та належної підготовки справи для розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2021 року підготовче судове засідання відкладено на 24.06.2021 року. 0 10:40 год.

07.06.2021 року через електронну систему суд від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про вступ у справу як представника, якій повідомив, що станом на 07.06.2021 року між адвокатом та позивачем розірвано договір про надання правової допомоги.

07.06.2021 року від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № 03/06/21 від 03.06.2021 року про допуск (заміну) представника позивача, у які просить допустити адвоката Тимошенко В.В. до участі у судовому розгляді справи № 904/3030/21 в якості представника позивача - ТОВ БІЛД ДЕЛІВЕРІ СІСТЕМ".

16.06.2021 року від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № 14/06/21 від 14.06.2021 року про долучення доказів.

24.06.2021 року у підготовчому судовому засіданні представниками сторін зазначено, що ними було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.07.2021 року о 11:20 год.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи достатність наявних у справі доказів, згідно із ст.165 ГПК України, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст. 178 вказаного нормативно-правового акту.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 20.07.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 4/11 від 16.11.2020 року, а саме відповідачем не здійснено поставку товару, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 268 794,07 грн., що стало підставою для нарахування позивачем 3% річних у розмірі 1583,00 грн. та інфляційних втрат у розмірі 5 016,87,00 грн.

Позивач нарахував пеню за порушення строків непоставленої продукції на підставі підпункту 9.2.1. Договору у розмірі 52,78 грн. та відповідно до ч.2 п.2 ст. 231 ГК України 7% штрафу у розмірі 18 815,58 грн.

Позиція відповідача

Відповідач у відзиві на позов не погоджується щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову з огляду на наступне.

За умовами п.4.1. договору поставки №4/11 від 16.11.2020 року обов`язок ФОП Заїченко Т.А. щодо поставки на користь ТОВ Білдделіверісістем товару мав виконуватися у відповідності до умов поставки DDР за адресою, яка вказана в рахунках фактурах або у специфікаціях, та у видаткових накладних, що, за нормами п.14.3. зазначеного договору поставки, є його невід`ємними частинами і мають юридичну силу у випадку їх належного оформлення.

Як зазначив відповідач, що зі змісту належно оформленої специфікації на поставку товарів по об`єкту: реконструкція відділення екстреної медичної допомоги КНП Кам`янської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги за адресою: м. Кам`янське, вул.Чорновола, ~9А (додаток №1 до договору поставки №4/11 від 16.11.2020 року, що наявний в матеріалах справи Л9904/3030/21) так саме надає доказові підстави для неспростовного висновку щодо відсутності в зазначеній невід`ємній частині договору поставки №4/11 від 16.11.2020 року належно деталізованої сторонами зазначеного договору домовленості щодо поставки товару за умовами DDР (в редакції Інкотермс будь-якого року видання), зокрема, через відсутність погодженої адреси, за якою ФОП Заїченко Т.А. мала здійснити поставку товару на користь ТОВ Білдделіверісістем на виконання умов договору поставки №4/11 від 16.11.2020 року.

Відповідач наполягає на тому, що придбав замовлений товар та готовий поставити його позивачу. Про що неодноразово письмово повідомляв покупця.

Проте, позивач, за твердженням відповідача, не повідомив останнього про адресу місця поставки товару, як це обумовлено у договорі поставки.

Саме неповідомлення покупцем про адресу місця поставки зумовило невиконання постачальником своїх зобов`язань за договором.

Відповідач, у свою чергу, наполягає на тому, що вжив усіх залежних від нього заходів задля виконання свого господарського зобов`язання.

За таких обставин, на думку відповідача, відсутні підстави для застосування до нього штрафних санкцій.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин, пов`язаних з укладенням договору поставки, умов, строку поставки товару та строків оплати за поставлений товар, встановлення факту невиконання відповідачем договору в частині повної та своєчасної поставки товару.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 листопада 2020 року між Фізичною особа-підприємець Заїченко Тамарою Анатолівною (надалі - Постачальник/Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЛД ДЕЛІВЕРІ СІСТЕМ" (надалі - Покупець/Позивач) було укладено Договір поставки № 4/11 (надалі-Договір).

У відповідності до п.1.1. вказаного Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця продукцію (товар) в номенклатурі, сортименті, за цінами та в строки, визначені цим Договором, а Покупець зобов`язується прийняти цю продукцію (товар) та сплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 1.2. Договору зазначено, що постачання продукції (товару) за цим Договором здійснюється партіями. Найменування, асортимент, кількість, ціна, строк, інші особливі умови поставки окремих партій продукції (товару) визначаються Сторонами в процесі діяльності і відображаються в специфікаціях або рахунках-фактурах та в накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору і визначається на основі заявою Покупця в письмовій формі, підтверджених Постачальником.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що кількість продукції (товару), що поставляється за цим Договором визначається в специфікаціях або рахунках фактурах, накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до чого, Постачальником була складена Специфікація на поставку товарів по об`єкту: "Реконструкція відділення екстренної медичної допомоги КНП Кам`янської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги за адресою: місто Камянське, вулиця Чорновола. Будинок 79-А, яка є Додатком№1 до Договору №4/11 від 16.11.2020 року (надалі-Специфікація), яка підписана та скріплена печатками сторін на суму - 268 794,07 грн.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що покупець оплачує продукцію (товар), що поставляється за цінами, зазначеними у рахунках-фактурах або специфікаціях.

Згідно п 3.4. Договору на підставі специфікації або рахунку-фактури на оплату Постачальника Покупець проводить попередню оплату продукції (товару), з зазначеною у додатках до Договору, в наступному розмірі:

80% вартості продукції (товару) протягом 1 (одного) банківського дня з дня отримання рахунку-фактури або специфікації шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника;

20% вартості продукції (товару) - після відвантаження продукції (товару) та реєстрації

Постачальником податкових накладних в Єдиному реєстрі палаткових накладних на адресу Покупця.

У відповідності до вимог п.3.4. Договору платіжним дорученням № 255 від 17.11.2020 року ТОВ "БІЛД ДЕЛІВЕРІ СІСТЕМ" було сплачено - 100 000,00 грн. та платіжним дорученням №256 від 17.11.2020 року було сплачено - 115 035,26 грн., а разом - 215 035, 26 грн. (80%) на розрахунковий рахунок ФОП Заїченко Т.А. за № UA0213792.

29.12.2020 року відповідно до платіжного доручення №298 ТОВ "БІЛД ДЕЛІВЕРІ СІСТЕМ" було сплачено грошові кошти у сумі - 53 758,81 грн.

Відповідно до п. 4.2 Договору строки поставки партії товару становлять 3 (три) календарні дні, з моменту попередньої оплати, якщо інше не передбачено в Специфікації або рахунку-фактурі.

Згідно вимог п.4.2. Договору та Специфікації ФОП Заїченко Т.А. зобов`язана була здійснити поставку:

- до 20.11.2020 року наступних товарів: Світловий оповіщувач ОС-1 Вихід. Світильник евакуаційний ОСЗ Джміль, Кабель JE-Н(St).Вd. FЕ180/Е30 1*2*0.8, Тримач кабельний SROM 6*30, Дюбель вогнестійкий, Прилад приймально-контрольний Лунь-11 mod.5, Модуль розширення з контролем АКБ Лунь-11Н, Виносний модуль індикації та управління линд-11 LCD, пристрій індикації та управління Лінд-9мЗ, Тривожна кнопка лунь ТК, Сповіщувач комбінований руху та розбиття скла SWAN РGВ, Датчик руху SWAN QUAD, акумулятор 12В 7аh, Датчик магнітоконтактний СОМК 1-8, Коробка КМС 1-4, Кабель звита пара 4*2*0,57 кат. 6е UТР, Дріт сигналізації та фіксованого монтажу ПСВВнг 6*0,4, Гофрована труба d 20мм, Обійма для труб d20мм, Шуруп 3,5*35, Дюбель під саморіз 6*40, Акамулятор 12В 7аh, Кабель J-Y (ST) y Lg 1*2*0.8, Кабель NHXH FE180/Е30 3*1,5, Коробок пластиковий ДКС 16*16, Гофрокав Ду 16 мм, Тримач з фіксатором діам. 16мм, Дюбель під саморіз 6*40, Шуруп 3, 5 *35, Розетка комп`ютерна саі.62*RJ-45 STP DN-9006-N, Розетка телефонна 1*RJ2 6Р4, Роз`єм RG-45, Патч-корд S/FTP Сat 6А 1 м РР6А-LSZHCU-R-1М, Кабель звита пара 4*2*0,57 кат. 6е UTP, Гофрована труба d 20мм, Обійма для труб d 20мм, Шуруп 3.5*35, Дюбель під саморіз 6*40, 8-канальний відеорегістратор DHI-NVR4108-8Р-4КS2L, ВНУТРІШНІЙ ЖОРСТКИЙ ДИСК 3.5. 4ТВ Western digital (WD40 РURZ), Монітор 21,5 ASUS VZ229НЕ, Відеокамера DH-ІРS-НDW1230Т1Р-ZS-84, Блок живлення АРС Easy -UPS SRV 1000, кабель звита пара 4*2*0,57 кат. 5e UPS, Роз`єм RG-45, Гофрована труба d 20мм. Обійма для труб d 20мм, Шуруп 3, 5*35, Дюбель під саморіз 6*40;

- до 30.11.2020 року наступних товарів: Шафа комунікаційна настінна 19 WNNC-30-4U 9патч-панель 19 DN-916248-1 шт; Патч-панель телефонна RJ-45, 19 25 портів 1 UPP-ТКUТР25-3-1 шт.; полка -19, 1U СS-280-1U -1шт, блок розеток 19, 1U WZ-LZ30-09-SU-000/С -1шт.; Дротовий телефон КХ-Т82368, Комутатор 28 портів 3JemStream Т1600G-18ТS$

- до 16.01.2021 року наступних товарів: Комплекс провішування в моноблочному виконанні ВЕЛЛЕЗн-120-200; Гучномовець ЗАС100ПН; Гучномовець 6АС100ПН; Пульт диспетчера СД02; Модуль виклику ВМ01-А; Прилад управління, об`єднаний с джерелом живлення, 8 кільця, вбудовані ізолятори ПУ-П (8) к, Сповіщувач пожежний димовий адресний СПДОТА; Сповіщувач тепловий СПТТА; сповіщувач пожежний ручний адресний СПРА, Захисне скло для сповіщувача пожежного ручного адресного СПРА; GSМ-комунікатор Круіз; Розетка для сповіщувача.

Однак у строк визначений п. 4.2. Договору та Специфікації, Постачальник свої зобов`язання не виконала, причини та обставини не можливості виконання договірних правовідносин не повідомила, тим самим грубо порушила умови Договору та норми цивільного та господарського законодавства України.

У зв`язку з чим, ТОВ "БІЛД ДЕЛІВЕРІ СІСТЕМ" (Покупець) письмово зверталося 26 січня 2021 за вих.№26/01-1 на юридичну адресу Постачальника: 51400, місто Павлоград, Дніпропетровська область, вулиця Космонавтів, будинок 60-А, шляхом надсилання Листа Про вирішення поточних питань стосовно поставки Товару, в якому Постачальнику було запропоновано поставити Товар до 29.01.2021 року включно та надати на юридичну адресу оформлені і належним чином складені видаткові накладні або повернути сплачені грошові кошти.

В подальшому, а саме 15 лютого 2021 року вих. .№ 15/02 ТОВ "БІЛД ДЕЛІВЕРІ СІСТЕМ" було надіслано Претензію на юридичну адресу Постачальника, в якій ТОВ "БІЛД ДЕЛІВЕРІ СІСТЕМ" висувалася вимога стосовно повернення надмірно сплачених грошових коштів на протязі 3-х календарних днів з моменту отримання Претензії.

Станом на 11 березня 2021 року ТОВ "БІЛД ДЕЛІВЕРІ СІСТЕМ" письмової відповіді на вирішення питань, поставлених у Листі та Претензії не отримало.

Відповідно до п.4.3. Договору зазначено, що датою поставки є дата фактичного отримання Покупцем від Постачальника продукції (товару) згідно з актом приймання-передачі та видатковими накладними, підписаними уповноваженими представниками Сторін.

Згідно п. 4.4. Договору право власності на продукцію (товар) та ризики випадкового знищення Па/або пошкодження продукції (товару) на складі Покупця та підписання уповноваженими представниками Сторін видаткових накладних, що підтверджують поставку продукції (товару).

Відповідно до п.5.1. Договору поставка Товару може здійснюватися партіями, про що свідчить маркування Товару і відповідні супровідні документи з якості.

Пунктом 5.4. Договору передбачено, що Товар вважається прийнятим по:

- кількості-згідно даних товарно-супровідних документів (ТТН, видаткова накладна);

- якості- згідно документів, що засвідчують якість Товару (копії сертифікатів якості та ін.).

Право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту передачі Товару останньому або його перевізнику. Моментом передачі Товару Покупцю є дата фактичного отримання Товару уповноваженим представником Сторони з підписанням накладної на такий Товар.

Згідно п.5.7. Договору, покупець має право пред`явити Постачальнику претензії щодо якості та недоліків Товару у межах встановленого гарантійного строку на Товар. Якщо гарантійний термін не встановлений Покупець має право пред`явити Постачальнику претензії щодо якості та недоліків Товару у строк не пізніше 90 (дев`яносто) календарних днів з моменту отримання товару Покупцем.

У зв`язку із ігноруванням вимог пункту 2 Листа Про вирішення поточних питань стосовно поставки Товарів від 26.01.2021 року вих.26/01-1 та п. 5.4. Договору ТОВ БІЛД ДЕЛІВЕРІ СІСТЕМ не отримувало видаткових накладних від Постачальника.

Підпунктом 7.1.1. пункту 7.1. Договору Постачальник зобов`язаний передати Покупцю Товар в строк, на умовах, вказаними у даному Договорі, якщо інше не передбачено в Специфікації (рахунку-фактурі) та у кількості і в асортименті. Зазначеному у видаткових накладних, згідно заявок Покупця й за цінами, вказаними у рахунку, виставленому Постачальником.

Відповідно з п.7.1.2. Договору Постачальник зобов`язаний повідомити Покупця про термін (дату), в який останній має отримати замовлений Товар.

Пунктом 7.1.3. Договору передбачено, що Постачальник зобов`язаний видати Покупцю належним чином оформлені, відповідно до чинного законодавства України документи, а саме оригінал видаткової накладної на Товар.

Згідно із п.9.2.1 Договору Постачальник сплачує Покупцю неустойку у розмірі 0,1% від суми непоставленої продукції (товару) за кожен день прострочення.

Відповідно до п.9.2.6 Договору оплата неустойки та збитків не звільняє Постачальника від виконання зобов`язання в натурі.

Керуючись п.п. 9.5 та 12.1 Договору сторони зобов`язані докладати зусиль для вирішення спорів у досудовому порядку, в тому числі шляхом проведення переговорів, пошуку взаємоприйнятих рішень, залучення експертів, продовження строків врегулювання розбіжностей, внесенні змін до умов Договору тощо. Якщо сторони не можуть досягти згоди шляхом переговорів, то спірне питання передається на розгляд до Господарського суду, відповідно до підсудності.

Пунктом 13.1. Договору передбачено, що строк дії Договору діє відповідно до 31.12.2021 року.

Відповідно до п.13.3. Договору Покупець має право розірвати Договір в односторонньому порядку, надіславши повідомлення Постачальнику не пізніше ніж за 1 місяць, якщо Постачальник зі своєї вини: не поставляє продукцію (товар) в обумовлені Договором строки.

Викладене стало підставою для звернення позивача з позовом до суду для захисту свого порушеного права.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини поставки товару.

Щодо суми основного боргу

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частинами 1-3 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору поставки № 4/11 від 16.11.2020, сторонами було підписано Специфікацію (а.с.21-23).

Пунктом 2 Специфікації № 1 від 04.03.2020 встановлений термін поставки, який складає 30 днів з моменту внесення передплати. Доставка та монтаж (м. Київ) включено у вартість товару.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, на виконання своїх зобов`язань за спірним договором на підставі вимог п.3.4. Договору платіжним дорученням № 255 від 17.11.2020 року ТОВ "БІЛД ДЕЛІВЕРІ СІСТЕМ" було сплачено - 100 000,00 грн. та платіжним дорученням №256 від 17.11.2020 року було сплачено - 115 035,26 грн., а разом - 215 035, 26 грн. (80%) на розрахунковий рахунок ФОП Заїченко Т.А. за № UA0213792.

29.12.2020 року відповідно до платіжного доручення №298 ТОВ "БІЛД ДЕЛІВЕРІ СІСТЕМ" було сплачено грошові кошти у сумі - 53 758,81 грн.

Відповідно до п. 4.2 Договору строки поставки партії товару становлять 3 (три) календарні дні, з моменту попередньої оплати, якщо інше не передбачено в Специфікації або рахунку-фактурі.

А отже за умовами договору, строк поставки товарів визначених у договорі сплинув.

Відповідачем були порушені взяті на себе зобов`язання щодо строку поставки товару, та поставка товарів визначених у договорі не здійснена.

Доводи відповідача стосовно прострочки кредитора є безпідставними з огляду на таке.

Згідно з п. 4.1. Договору поставка товару здійснюється на умовах DDP, за адресою, яка вказана в рахунках-фактурах, або спеціфікаціях та у видаткових накладних. Найменування, асортимент, кількість ціна, строк, інші умови поставки окремих партій товару визначаються Сторонами в процесі реалізації даного Договору і відображаються в специфікаціях або рахунках-фактурах, накладних, які є невідємною частиною цього Договору і визначаються на основі заявок Покупця в письмовій формі підтверджених Постачальником.

Відповідачем було сформовано рахунок № СФ-0000088 від 16.11.2020 в якому визначено найменування, асортимент, кількість ціна товару, що має бути поставлений. Позивачем рахунок частково оплачений. Отже сторони домовились щодо основних умов поставки.

Що стосується адреси поставки, то вона зазначена у специфікації на поставку товарів по об`єкту Міська лікарня швидкої допомоги за адресою м. Камянське, вул Чорновола, 79А

Зазначене спростовує доводи відповідача про ненадання позивачем адреси місця поставки.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі №910/12382/17).

Таким чином, у постачальника виникло зобов`язання повернути покупцю суму попередньої оплати відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, частини першої статті 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку поставки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, відповідач має повернути позивачу тільки суму сплаченого авансу.

А отже, позовні вимоги про стягнення суми основного боргу (авансу) у розмірі 268 794,07 грн. є обґрунтованими.

Доказів погашення зазначеної заборгованості та доказів, які її спростовують, суду не подано.

З огляду на зазначене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 268 794,07 грн. боргу заявлені правомірно та підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 52,78 грн. за загальний період з 16.11.2020 по 11.03.2021, 7% штрафу у розмірі 18 815,58 грн., 3% річних у розмірі 1583,00 грн. за загальний період з 16.11.2020 по 11.03.2021 та інфляційні втрати у розмірі 5 016,87 грн. за загальний період з грудня 2020 по лютий 2021.

Щодо суми пені та штрафу

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Згідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з поставки мало бути виконано.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно із п.9.2.1. Договору Постачальник сплачує Покупцю неустойку у розмірі 0,1% від суми непоставленої продукції (товару) за кожен день прострочення.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо порушення термінів поставки товару, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 52,78 грн. за загальний період з 16.11.2020 по 11.03.2021 року та штраф 7% від вартості непоставленого товару у розмірі 18 815,58 грн.

Відповідач не виконав умови договору в частині своєчасної та повної поставки товару, чим порушив умови укладеного договору.

Суд вважає вимогу позивача про стягнення пені необґрунтованою, з огляду на таке.

За приписами частин 2 і 3 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Отже, встановлені законом правові наслідки щодо вимог про повернення попередньої оплати не передбачають такого виду відповідальності як стягнення пені.

Вимагаючи розірвання договору та повернення коштів попередньої оплати покупець тим самим відмовився від поставки та прийняття товару, тобто, виконання договору постачальником, що виключає обов`язок останнього нести відповідальність за порушення строків поставки у вигляді пені.

За приписами статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Однак, у даному договорі сторони не передбачили розмір стягуваних процентів відповідно вимог статті 536 Цивільного кодексу України.

Щодо вимоги позивача про стягнення штрафу додатково слід зазначити про таке. В обґрунтування наявності підстав для нарахування штрафу позивач послався на п. 2 ч. 2 ст. 231 ГК України (фактично абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України).

Так, відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

У даному випадку, жодна із сторін зобов`язання не є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, порушення не пов`язане з виконанням державного контракту, виконання зобов`язання не фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту.

За таких обставин, посилання позивача на абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України є не обґрунтованим.

А отже, позовні вимоги про стягнення пені та 7% штрафу є не обґрунтованими.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Норми ст.ст. 614, 617 ЦК України кореспондуються із нормами ст. 218 ГК України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі N 910/12382/17).

За змістом статей 509, 524, 533 - 535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі N 758/1303/15-ц (провадження N 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі N 686/21962/15-ц (провадження N 14-16цс18).

Особливості регулювання грошових зобов`язань встановлено статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до встановлених судами обставин справи, за змістом статті 625 ЦК України, яка регулює відповідальність за порушення грошового зобов`язання, стягувана позивачем з відповідача сума інфляційних втрат та 3 % річних від несплаченої (неповернутої) суми попередньої оплати є відповідальністю сторони господарського договору за допущене нею правопорушення у сфері господарювання.

З огляду на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія положень частини другої статі 625 ЦК України.

Тобто правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

Такий висновок підтримує Велика Палата Верховного суду у постанові від 22.09.2020 по справі № 918/631/19

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних за загальний період з 16.11.2020 по 11.03.2021 включно у розмірі 1583,00 грн. та інфляційних втрат з грудня 2020 року по лютий 2021 року у розмірі 5 016,87 грн. заявлено позивачем обґрунтовано.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо розірвання договору.

За змістом ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України господарські зобов`язання, що виникли на основі договору, існують впродовж його строку.

Загальний порядок укладення, зміни і розірвання цивільно-правових договорів урегульовано главою 53 ЦК України. Порядок укладення, зміни і розірвання господарських договорів визначено главою 20 ГК України.

Статтею 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору, або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Підстави для зміни або розірвання договору визначені статтею 651 ЦК України, за змістом якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Про зміну або розірвання договору в порядку частини 1 статті 651 ЦК України сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо).

Разом із тим, законодавством передбачено випадки, коли розгляд питання про внесення змін до договору чи про його розірвання передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін.

Так, відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Пунктом 13.1. Договору передбачено, що строк дії Договору діє відповідно до 31.12.2021 року.

Відповідно до п.13.3. Договору Покупець має право розірвати Договір в односторонньому порядку, надіславши повідомлення Постачальнику не пізніше ніж за 1 місяць, якщо Постачальник зі своєї вини: не поставляє продукцію (товар) в обумовлені Договором строки.

Матеріалами справи підтверджено невиконання відповідачем зобов`язань з поставки товару, яка узгоджена сторонами, що встановлено судом вище.

Згідно з п.1 ч.1 ст 611 Цивільного кодексу наслідком порушення зобов`язання є його припинення внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

За таких обставин, позовні вимоги про розірвання договору поставки № 4/11 від 16.11.2020 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними доказами, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Розірвати договір поставки № 4/11 від 16.11.2020 року, укладений між Фізичною особою-підприємцем Заїченко Тамарою Анатолівною та Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЛД ДЕЛІВЕРІ СІСТЕМ"

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Заїченко Тамари Анатоліївни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЛД ДЕЛІВЕРІ СІСТЕМ" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Калинова, буд. 12; ) вартість непоставленого товару у розмірі 268 794,07 грн., 3% річних у розмірі 1 583,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 5016,87 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 130,91 грн.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс рішення складено та підписано - 30.07.2021 року.

Суддя В.Г. Бєлік