ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2021 року, м. Херсон, справа № 923/297/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонрегіонгаз", м. Херсон,

до: Виконавчого комітету Степанівської сільської ради, м. Херсон, с. Степанівка

про стягнення 1225,68грн

у с т а н о в и в:

Позиція та докази позивача

Правовими підставами позову ТОВ "Херсонрегіонгаз" (позивач) до Виконавчого комітету Степанівської сільської ради (відповідач) про стягнення 1225,68грн, з яких 1056,83грн заборгованості за природний газ, 8,32грн річних (3%), 50,73грн інфляційних втрат, 35,82грн пені, 73,98грн штрафу, вказано положення ч.2 ст.13 Закону України "Про ринок природного газу", ч.1 та ч.7 ст.193 Господарського та ч.1 ст.525, ч.1 ст.526, ч.1 ст.530, ст.625, ч.1 ст.903 Цивільного кодексів України, а в якості обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги зазначено про порушення відповідачем зобов`язань за договором від 10.02.2020 № 1-233Б-РГ постачання природного газу, а саме, про нездійснення відповідачем оплати отриманого від позивача природного газу за листопад 2020 року, у встановлені договором строки, через що у позивача, в силу закону та договору, виникло право на нарахування на суму заборгованості інфляційних втрат, 3% річних, пені та штрафу.

На підтвердження вказаних у позовній заяві обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, у позовній заяві зазначено та подано разом з нею копії наступних документів: договір постачання природного газу від 10.02.2020 № 1-233Б-РГ, з додатком № 1; акти приймання-передачі природного газу за січень 2020 року (від 31.01.2020 № 260-233-4Г1), за лютий 2020 року (від 29.02.2020 № 261-233-4Г1), за березень 2020 року (від 31.03.2020 № 262-233-4Г1), за квітень 2020 року (від 30.04.2020 № 263-233-4Г1), за листопад 2020 року (від 30.11.2020 №270-233-4Г1); супровідний лист, за яким відповідачу надіслано акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2020 №270-233-4Г1, з копією поштового конверта та витягом з Інтернет-ресурсу "Пошук поштових відправлень "Укрпошта" поштове відправлення №307; реєстр розрахунків за договором від 10.02.2020 № 1-233Б-РГ; розрахунок заявлених до стягнення грошових сум.

Позиція відповідача

Ухвалу суду від 09.03.2021 про відкриття провадження у справі надіслано рекомендованим листом, з повідомленням, за вказаною у позовній заяві та її матеріалах адресою відповідача, яка узгоджується з зареєстрованою адресою місцезнаходження відповідача за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте, 23.03.2021 листа з вказаною ухвалою повернуто підприємством поштового зв`язку до суду без вручення відповідачу, з причини "адресат відсутній за вказаною адресою". За таких обставин відповідача слідує вважати належним чином повідомленим судом про вказаний заявлений до відповідача позов та його судовий розгляд. Відповідач не проявив свого відношення до заявленого до нього позову: заяв по суті справи та клопотань процесуального характеру не подав.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 09.03.2021 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення та виклику сторін, встановлено строк 30.03.2021 відповідачу для надання відзиву на позов. Ані у вказаний строк, 30.03.2021, ані дотепер відповідач не подав суду та позивачу відзиву на позов.

Позивачем дотримано вимоги ч.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) щодо подання доказів разом з поданням позовної заяви, а тому письмові докази, які подано разом з позовною заявою прийнято судом до розгляду.

Розгляд справи у відповідності до ч.9 ст.165 ГПК України здійснено за наявними матеріалами справи.

Обставини, які встановлено судом

Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонрегіонгаз", як постачальник (надалі - позивач), та Виконавчий комітет Степанівської сільської ради, як споживач (надалі - відповідач), уклали 10.02.2020 між собою договір постачання природного газу №1-233Б-РГ. Основними умовами цього договору, які впливають на взаємовідносини сторін в межах даного спору між ними, є наступні:

- постачальник зобов`язався постачати споживачу з 01.01.2020 по 31.12.2020 природний газ в необхідних для споживача підтверджених об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором (п.2.1. та п.3.1. договору, а також п.1.1. та п.1.3. додатку № 1 до договору);

- приймання-передача природного газу за кожен місяць поставки оформлюється актом приймання-передачі газу (п.3.9.);

- за підсумками розрахункового періоду (місяця) споживач до 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг (об`єм) розподіленого (транспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період), що складений між споживачем та оператором газотранспортної системи (п.3.10.);

- за підсумками розрахункового періоду (місяця) постачальник, на підставі отриманих від споживача та/або оператора газотранспортної системи даних про фактичний обсяг (об`єм) розподіленого (транспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, протягом трьох робочих днів по отриманні цих даних, надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, що підписані постачальником (п.3.10.);

- споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, що підписаний споживачем, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання даного акту, при цьому, у випадку неповернення примірника акту у вказаний строк, природний газ вважається прийнятим споживачем за обсягом та вартістю, а у випадку відмови від підписання акту розбіжності підлягають врегулюванню у встановленому договором або в судовому порядку (п.3.10.);

- оплата за природний газ здійснюється споживачем грошовими коштами шляхом сплати 30% поточної оплати договірного обсягу постачання газу згідно з пунктом 1.3. додатку №1 до договору або згідно з заявкою споживача до 10-го числа місяця поставки, а остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ споживач здійснює не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий місяць (п.4.4.);

- споживач зобов`язаний своєчасно сплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та в порядку, що передбачені договором, та своєчасно у порядку, визначеному пунктом 3.10. договору, передавати постачальнику підписані та скріплені печаткою примірники акту акта приймання-передачі природного газу (п.5.2.6. та п.5.2.9.);

- за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність згідно з законом та договором (п.6.1.);

- у разі невиконання споживачем пункту 4.4. договору споживач у безспірному порядку повинен сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30-ть днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченого платежу (п.6.2.);

- всі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином у випадку, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром або вручені особисто за зазначеними в даному договорі адресами сторін, при цьому, датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача (п.9.5.);

- договір набирає чинності з дати підписання та відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01.01.2020, і діє в частині постачання газу до 31.12.2020, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.9.9.).

На виконання умов даного договору позивач передав відповідачу, який, в свою чергу, прийняв від позивача за актами приймання-передачі природний газ у загальному обсязі 0,426тис.м3 та загальною вартістю 3145,83грн (з урахуванням податку на додану вартість): за актом від 31.01.2020 № 260-233-4Г1 (за січень 2020 року) на суму 742,34грн у обсязі 0,093тис.м3, за актом від 29.02.2020 №261-233-4Г1 (за лютий 2020 року) на суму 1740,13грн у обсязі 0,218тис.м3, за актом від 31.03.2020 № 262-233-4Г1 (за березень 2020 року) на суму 270,43грн у обсязі 0,047тис.м3, за актом від 30.04.2020 № 263-233-4Г1 (за квітень 2020 року) на суму 392,93грн у обсязі 0,068тис.м3. Вказані акти приймання-передачі природного газу підписано відповідачем, з скріпленням відповідного підпису посадової особи відповідача відбитком печатки відповідача, без будь-яких зауважень та заперечень, зокрема, щодо обсягів щомісячного постачання природного газу.

Крім того, позивачем був складений, підписаний та скріплений печаткою позивача акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2020 №270-233-4Г1 (за листопад 2020 року) на суму 1634,40грн та на обсяг 0,227тис.м3 природного газу. Даний акт був надісланий, з супровідним листом від 15.12.2020 № 201215/0/02, за вказаною у договорі постачання природного газу від 10.02.2020 № 1-233Б-РГ адресою відповідача рекомендованим листом (ідентифікатор поштового відправлення №307). Проте, листа з цим актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2020 №270-233-4Г1 було повернуто позивачеві підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу, через відмову відповідача від отримання даного листа.

На часткову оплату природного газу, щодо приймання-передачі якого позивачем складено акт від 30.11.2020 №270-233-4Г1, позивачем зарахований залишок коштів з оплати газу за попередні періоди на особовому рахунку відповідача. За обліком позивача станом на час звернення позивача до суду з позовною заявою заборгованість відповідача з оплати природного газу за цим актом №1-233Б-РГ від 10.02.2020 складає 1056,83грн.

У зв`язку з несвоєчасним (з порушенням встановлених договором строків розрахунків) здійсненням відповідачем розрахунків за отриманий від позивача природний газ на підставі договору постачання природного газу від 10.02.2020 № 1-233Б-РГ, зокрема, розрахунку за газ, щодо приймання-передачі якого позивачем складено акт від 30.11.2020 №270-233-4Г1, позивачем нараховані відповідачу 8,32грн річних (3%), 50,73грн інфляційних втрат, 35,82грн пені та 73,98грн штрафу.

Правові норми, що підлягають застосуванню

Щодо підстав виникнення та порядку виконання господарських зобов`язань

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінськогосподарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.7 ст.193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 та ч.6 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) та сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець після прийняття товару (або товаророзпорядчих документів на товар) зобов`язаний сплатити продавцю повну ціну переданого товару, якщо договором не встановлений інший строк оплати.

Щодо наслідків прострочення виконання грошового зобов`язання

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також річні (3%) від простроченої суми, якщо інший розмір річних не встановлено договором.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за ч.1 та ч.2 ст.217 Господарського кодексу України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є, зокрема, грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно ж до ч.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Оцінка судом встановлених обставин, з урахуванням положень правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні спору

1. Щодо виконання сторонами своїх господарських зобов`язань

Наявність укладеного між сторонами справи договору постачання природного газу від 10.02.2020 № 1-233Б-РГ свідчить на користь виникнення між позивачем та відповідачем майново-господарських зобов`язань, в силу яких, як-то встановлено у відповідності до приписів ст.ст.173-175 Господарського кодексу України, одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За результатами системного аналізу змісту та умов зазначеного договору, аналізу правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до ч.1 ст.179 Господарського кодексу України), які виникли на підставі договору постачання природного газу від 10.02.2020 № 1-233Б-РГ між позивачем та відповідачем, суд дійшов висновку про те, що за своєю юридичною природою даний договір є договором поставки.

Позивач виконав встановлені для нього законом (за ч.1 ст.265 Господарського кодексу України) та умовами зазначеного договору від 10.02.2020 № 1-233Б-РГ (за п.2.1. та п.3.1. договору, а також п.1.1. та п.1.3. додатку № 1 до договору), як для постачальника, зобов`язання перед відповідачем в частині передачі (поставки) відповідачеві протягом періоду дії договору природного газу на загальну суму 4780,23грн та у загальному обсязі 0,653тис.м3 , зокрема, у сумі 1634,40грн та у обсязі 0,227тис.м3 за актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2020 №270-233-4Г1 (за листопад 2020 року).

Всупереч умов п.3.9., п.3.10. та п.5.2.9. договору постачання природного газу від 10.02.2020 №1-233Б-РГ відповідач, без будь-яких пояснень, відмовився від оформлення приймання-передачі природного газу за розрахунковий період - листопад 2020 року, шляхом відмови від отримання листа позивача з цим актом від 30.11.2020 №270-233-4Г1.

Поряд з цим, всупереч умов п.3.10. договору постачання природного газу від 10.02.2020 №1-233Б-РГ відповідач не надав позивачу мотивовану відмову від розгляду та/або підписання акту приймання-передачі природного газу від 30.11.2020 №270-233-4Г1.

Згідно з положеннями п.9.5. договору постачання природного газу від 10.02.2020 №1-233Б-РГ лист позивача з актом від 30.11.2020 №270-233-4Г1 приймання-передачі природного газу (за листопад 2020 року) вважається отриманим відповідачем 19.12.2020 - дата поштового штемпеля відділення поштового зв`язку відповідача про відмову адресата (тобто, відповідача) від отримання поштового відправлення з ідентифікатором №307: згідно відбитку вказаного штемпеля на лицьовому боці поштового конверта з зазначеним листом позивача та згідно з даними Інтернет-ресурсу "Пошук поштових відправлень "Укрпошта" про поштове відправлення №307.

З урахуванням зазначеного та за наслідками проведеного судом системного тлумачення положень п.3.9. та п.3.10. договору постачання природного газу від 10.02.2020 №1-233Б-РГ суд дійшов висновку про те, що у розрахунковому періоді - листопад 2020 року - природний газ вважається прийнятим відповідачем за обсягом та вартістю, що зазначені в акті приймання-передачі природного газу від 30.11.2020 №270-233-4Г1. Докази іншого у справі відсутні.

Всупереч умов п.3.10. договору постачання природного газу від 10.02.2020 №1-233Б-РГ відповідач, не надав позивачеві до 5-го грудня 2020 року копію акта про фактичний обсяг (об`єм) розподіленого (транспортованого) природного газу споживачу за листопад 2020 року, що складений між відповідачем та оператором газотранспортної системи.

З урахуванням наведеного та положень п.4.4 договору постачання природного газу від 10.02.2020 №1-233Б-РГ щодо строку остаточного розрахунку "не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу", а також беручи до уваги об`єктивну можливість відповідача до 5-го грудня 2020 року отримати доступ до даних оператора газотранспортної системи про фактичний обсяг (об`єм) розподіленого (транспортованого) природного газу відповідачу за листопад 2020 року та, поряд з цим, доступ на офіційному сайті постачальника газу (позивача) у мережі Інтернет до даних про тарифи постачальника на листопад 2020 року для споживачів відповідної категорії суд дійшов висновку про те, що зобов`язання з оплати обсягів природного газу, які вказано в акті приймання-передачі природного газу від 30.11.2020 №270-233-4Г1, прострочене відповідачем з 06.12.2020.

Проте, відповідач не виконав встановлені для нього законом (за ч.1 ст.265 Господарського та ч.1 ст.692 Цивільного кодексів України) та умовами зазначеного договору від 10.02.2020 № 1-233Б-РГ (п.1.1., п.4.4. та п.5.2.6.), як для покупця (споживача), зобов`язання перед позивачем в частині здійснення оплати прийнятого від позивача природного газу у встановлені договором строки.

Відповідач не надав суду будь-яких заперечень щодо наявності у відповідача 1056,83грн заборгованості за поставлений природний газ за актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2020 №270-233-4Г1 до договору постачання природного газу від 10.02.2020 №1-233Б-РГ, контррозрахунків вказаної заборгованості та/або доказів сплати цього боргу, повністю або частково.

2. Щодо нарахування річних, інфляційних втрат, пені та штрафу

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена у відповідності до положень ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо іншій розмір процентів річних не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування коштами, належними до сплати кредиторові.

Неустойка (штраф, пеня) має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.

Відповідач не надав суду контррозрахунків заявлених до стягнення з нього 8,32грн річних (3%), 50,73грн інфляційних втрат, 35,82грн пені та 73,98грн штрафу, а також доказів їхньої сплати, повністю або частково.

Розрахунки заявлених до стягнення з відповідача 8,32грн річних (3%), 50,73грн інфляційних втрат, 35,82грн пені та 73,98грн штрафу судом перевірено та цією перевіркою встановлено наступне.

1) Щодо розрахунку втрат від інфляції

Розрахунок втрат від інфляції виконаний у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України та відповідає позиції щодо методології виконання такого розрахунку, яку містить постанова Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19.

Поряд з цим, за виконаним позивачем розрахунком втрат від інфляції (а.с.25) судом виявлено наступні недоліки такого розрахунку.

1. Безпідставно нараховані втрати від інфляції за листопад 2020 року на 1056,63грн вартості природного газу, що було спожито відповідачем у листопаді 2020 року (за актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2020 №270-233-4Г1).

Нарахування цих втрат здійснено всупереч умов п.4.4. договору постачання природного газу від 10.02.2020 №1-233Б-РГ щодо встановлення для відповідача строку остаточного розрахунку за природний газ, що спожитий у поточному розрахунковому періоді "не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу".

У відповідності до положень п.4.4. договору постачання природного газу від 10.02.2020 №1-233Б-РГ за листопад 2020 року інфляційні втрати можуть бути нараховані лише у разі несплати відповідачем 30% поточної оплати договірного обсягу постачання газу за листопад 2020 року, що визначений у п.1.3. додатку № 1 до договору постачання природного газу від 10.02.2020 №1-233Б-РГ.

За п.1.3. додатку № 1 до договору договірний обсяг постачання газу за листопад 2020 року становить 0,200 тис.м3. За актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2020 №270-233-4Г1 вказана ціна газу на листопад 2020 року 6000грн за 1 тис. м3 (без урахування податку на додану вартість).

Таким чином, вартість 30% поточної оплати договірного обсягу постачання газу за листопад 2020 року становить 432грн

432грн = ((0,200тис.м3 х 6000грн/тис.м3 х 1,2) / 100%) х 30%

На часткову оплату природного газу, щодо приймання-передачі якого позивачем складено акт від 30.11.2020 №270-233-4Г1, позивачем було зараховано 577,17грн залишку коштів з оплати газу за попередні періоди на особовому рахунку відповідача.

577,17грн = 1634,40грн (сума до оплати за актом від 30.11.2020 №270-233-4Г1) 1056,83грн (залишок заборгованості, за розрахунком позивача, за актом від 30.11.2020 №270-233-4Г1, після зарахування позивачем на оплату цього боргу залишку коштів з оплати газу за попередні періоди на особовому рахунку відповідача).

Таким чином, сума проведеного позивачем зарахування залишку коштів з оплати газу за попередні періоди на особовому рахунку відповідача перевищувала суму попередньої оплати за газ на розрахунковий період листопад 2020 року, передбаченої п.4.4. договору.

Таким чином, позивачем безпідставно нараховані відповідачеві 13,74грн втрат від інфляції за листопад 2020 року.

2. При розрахунку втрат від інфляції за лютий 2021 року застосований неправильний розмір індексу інфляції за лютий 2021 року, а саме, 101,3%, замість належного (правильного) 101,0%.

Судом виконаний власний розрахунок відповідних втрат, за яким встановлено, що розмір втрат від інфляції за лютий 2021 року, у зв`язку з наявністю у відповідача 1056,83грн заборгованості за актом від 30.11.2020 №270-233-4Г1 становить 10,57грн.

10,57грн = 1056,83грн х 1,01 - 1056,83грн

Таким чином, позивачем безпідставно нараховані відповідачеві 3,17грн втрат від інфляції за лютий 2021 року.

3,17грн = 13,74грн - 10,57грн

2) Щодо розрахунку штрафу

Розрахунок заявленого до стягнення з відповідача штрафу в сумі 73,98грн не містить арифметичних помилок, відповідає приписам закону (ст.230 Господарського кодексу України) та положенням п.6.1. та п.6.2. укладеного між сторонами справи постачання природного газу від 10.02.2020 № 1-233Б-РГ, а також фактичним обставинам господарських взаємовідносин сторін справи за цим договором, з урахуванням наявних у справі доказів.

3) Щодо розрахунку річних та пені

Згідно з ч.1, ч.3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, при цьому, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи в межах заявлених особою вимог та на підставі поданих учасниками справи доказів.

За ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, докази подаються сторонами. Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (за ч.1 цієї статті), питання про достатність доказів суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (за ч.2 цієї статті).

Відповідно до ч.1 ст.91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Позивачем нараховані відповідачеві, серед інших сум 3 % річних та пені, 0,93грн річних та 6,29грн пені за несвоєчасну оплату природного газу у першому півріччі 2020 року.

Поряд з цим, всупереч положень ч.3 ст.13, ч.1 ст.14 та ч.1, ч.3 ст.74 ГПК України позивачем не надано суду будь-яких належних доказів (первинних документів, зокрема, виписок банку тощо) на підтвердження випадків несвоєчасної оплати відповідачем будь-яких грошових сум на оплату природного газу.

Таким чином, позивачем не доведено наявності підстав для нарахування відповідачеві зазначених 0,93грн річних та 6,29грн пені за порушення договірних зобов`язань у першому півріччі 2020 року.

Поряд з цим, за виконаним позивачем розрахунком річних та пені (а.с.24, 26) судом виявлено наступні недоліки таких розрахунків.

1. Безпідставно нараховані 3% річних та пеня за період з 30.11.2020 по 05.12.2020, на 1056,63грн вартості природного газу, що було спожито відповідачем у листопаді 2020 року (за актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2020 №270-233-4Г1).

Нарахування цих втрат здійснено всупереч умов п.4.4. договору постачання природного газу від 10.02.2020 №1-233Б-РГ щодо встановлення для відповідача строку остаточного розрахунку за природний газ, що спожитий у поточному розрахунковому періоді "не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу", а також при відсутності у відповідача заборгованості з сплати 30% поточної оплати договірного обсягу постачання газу за листопад 2020 року.

Таким чином, позивачем не доведено наявності підстав для нарахування відповідачеві зазначених 0,52грн річних та 2,08грн пені.

2. При нарахуванні інших сум річних та пені позивачем не враховано, що кількість днів у 2020, високосному, році становить 366 днів.

Судом виконаний власний розрахунок 3% річних та пені, у зв`язку з наявністю у відповідача 1056,83грн заборгованості за актом від 30.11.2020 №270-233-4Г1 в період з 06.12.2020 по 22.02.2021, за яким встановлено наступне.

Річні (3%) у зв`язку з наявністю заборгованості в розмірі 1056,83грн в період з 06.12.2020 по 31.12.2020 тривалістю 26 днів становлять 2,25грн.

2,25грн = ((1056,83грн х 26 дн. х 3%) /100%) /366;

Річні (3%) у зв`язку з наявністю заборгованості в розмірі 1056,83грн в період з 01.01.2021 по 22.02.2021 тривалістю 53 дні становлять 4,60грн.

4,60грн = ((1056,83грн х 53 дн. х 3%) /100%) /365;

Загальна сума вказаних річних складає 6,85грн.

6,85грн = 2,25грн + 4,60грн

Пеня у зв`язку з наявністю заборгованості в розмірі 1056,83грн в період з 06.12.2020 по 31.12.2020 тривалістю 26 днів становить 9,01грн.

9,01грн = ((1056,83грн х 26 дн. х 2 х 6%) /100%) /366;

Пеня у зв`язку з наявністю заборгованості в розмірі 1056,83грн в період з 01.01.2021 по 22.02.2021 тривалістю 53 дні становить 18,42грн.

18,42грн = ((1056,83грн х 53 дн. х 2 х 6%) /100%) /365.

Загальна сума вказаної пені складає 27,43грн.

27,43грн = 9,01грн + 18,42грн

Висновки суду

За вказаних встановлених судом обставин та на підставі наведених положень правових норм позовні вимоги про стягнення з відповідача 1056,83грн заборгованості за поставлений природний газ та 73,98грн штрафу підлягають задоволенню в повному обсязі, а позовні вимоги про стягнення з відповідача 8,32грн річних (3%), 50,73грн інфляційних втрат та 35,82грн пені підлягають частковому задоволенню, в розмірі 6,85грн річних (3%), 33,82грн інфляційних втрат та 27,43грн пені. У стягненні 1,47грн річних (3%), 16,91грн. інфляційних втрат та 8,39грн пені має бути відмовлено.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у справі є витрати позивача на сплату судового збору за платіжним дорученням від 24.02.2021 № 3935 у сумі 2270грн, з яких у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, а саме "у спорах, що виникають при виконанні договорів… судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог", 2220,51грн підлягають стягненню з відповідача, а інші відносяться на позивача, у зв`язку з задоволенням позову на 97,82%

(97,82% = (1198,21грн (розмір задоволених вимог))/1225,68грн (розмір заявлених вимог)) х100%.

2220,51грн = (2270грн /100%) х 97,82%

Керуючись ст.ст.238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Виконавчого комітету Степанівської сільської ради (місцезнаходження: 73488, м. Херсон, с. Степанівка, вул. Дж. Говарда, буд.55; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04526354) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонрегіонгаз" (місцезнаходження: 73025, м. Херсон, вул.Михайлівська, буд.18, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 39500143) 1056,83грн заборгованості за поставлений природний газ, 6,85грн річних (3%), 33,82грн інфляційних втрат, 27,43грн пені, 73,98грн штрафу та 2220,51грн компенсації витрат по сплаті судового збору.

3. Відмовити у стягненні 1,47грн річних (3%), 16,91грн. інфляційних втрат та 8,39грн пені.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 23.07.2021

Суддя К.В. Соловйов