ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.07.2021 Справа №905/771/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.

при секретарі судового засідання Гур`євій М.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологія», м.Дніпро

до Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ

про: стягнення 5548409,76грн боргу, 2035707,88грн інфляційних, 492514,33грн 3% річних

за участю представників:

від позивача: не з`явився (не викликався);

від відповідача: адв.Комісарова А.В., довіреність №2136 від 06.05.2021.

Суд перебував у нарадчій кімнаті

27.07.2021 з 12:20год до 12:34год.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Екологія», м.Дніпро, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства (далі ДП) «Донецька залізниця», м.Донецьк, про стягнення 5548409,76грн боргу, 2035707,88грн інфляційних, 492514,33грн 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на невиконання відповідачем зобов`язань з оплати товару (вугілля сортове, вугілля газове), поставленого за договором Д/Т-15564/НЮ від 07.12.2015.

Протягом розгляду справи позивач надав суду:

- заяву вих.№30/05-1 від 30.05.2019 (вх.№10649/19 від 30.05.2019; т.2, а.с.52-70) з доданими документами на виконання ухвали суду від 02.05.2019 про відкриття провадження у справі;

- заяву вих.№07/06 від 07.06.2019 (вх.№11654/19 від 11.06.2019; т.2, а.с.72-81), до якої додані виправлений розрахунок сум, що стягуються, та копії адвокатських запитів на підтвердження звернення до таких компаній-перевізників: ТОВ «ВІВАТ-ПРОМ», ТОВ «ВАРТА-МАРКЕТ», ТОВ «ФАСТЕРР-ТРЕЙЛ»;

- заяву вих.№08/06 від 12.06.2019 (вх.№11767/19 від 12.06.2019; т.2, а.с.83-84) з доданою копією товарно-транспортної накладної (далі ТТН) №75 від 22.12.2015;

- заяву вих.№15/06 від 27.06.2019 (вх.№13152/19 від 03.07.2019; т.2, а.с.89-94) на виконання ухвали суду від 12.06.2019, в якій надав пояснення з приводу повторів у нумерації частини ТТН від 26.12.2015, а також щодо копій відповідей на адвокатські запити до компаній-перевізників;

- заяву вих.№19/07 від 23.07.2019 (вх.№14929/19 від 25.07.2019; т.2, а.с.125-127) з доданою копією адвокатського запиту вих.№18/07 від 23.07.2019 і доказами його направлення ТОВ «АСТЕКТОРГ»;

- заяву вих.№28/08 від 09.08.2019 (вх.№16491/19 від 15.08.2019; т.2, а.с.129-131) з доданими копіями конвертів (з відмітками про закінчення встановленого строку зберігання), в яких представник позивача направляла адвокатські запити до ТОВ «ОХОРОНА СПЕЦ АЛЬЯНС» та ТОВ «АСТЕКТОРГ»;

- клопотання №22/06 від 22.06.2020 (з додатком, вх.№11850/20 від 25.06.2020; т.2, а.с.133-136), в якому з посиланням на постанову Великої палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/5953/17 просив суд замінити відповідача ДП «Донецька залізниця» на Акціонерне товариство «Укрзалізниця»;

- заяву №26/06 від 26.06.2020 (з додатками, вх.№12114/20 від 01.07.2021; т.2, а.с.158-160) з доказами направлення зацікавленій особі клопотання №22/06 від 22.06.2020;

- заяву вих.№14/07 від 14.07.2020 (з додатками, вх.№13384/20 від 20.07.2020; т.2, а.с.179-183) з доданими копіями доказів направлення зацікавленій особі примірників позовної заяви №23/-4-пз від 23.04.2019 з додатками та клопотання №22/06 від 22.06.2020.

Ухвалою від 15.04.2021 (т.2, а.с.199) суд замінив первісного відповідача у справі №905/771/19 ДП «Донецька залізниця» (ідентифікаційний код 01074957) належним відповідачем Акціонерним товариством «Українська залізниця» (ідентифікаційний код 40075815, далі за текстом АТ «Укрзалізниця»).

- відповідь вих.№17/05-в від 17.05.2021 на відзив (з додатками, вх.№10686/21 від 20.05.2021; т.3, а.с.31-33), в якій просив відхилити заперечення відповідача та задовольнити позов;

- заяву вих.№07/06 від 07.06.2021 (вх.№12739/21 від 14.06.2021; т.3, а.с.41-56) з доданими копіями: адвокатських запитів на адреси всіх компаній-перевізників, які брали участь у виконанні договору, підтверджень направлення запитів та конвертів з відмітками про повернення поштової кореспонденції;

- заперечення вих.№07/07 від 07.07.2021 щодо застосування строку позовної давності (з додатками, вх.№149/21 від 12.07.2021; т.3, а.с.97-103), в яких зазначив, що розрахунок дати закінчення строку позовної давності шляхом обчислення відповідачем 90 календарних днів з дня отримання товару є хибним та суперечить умовам п.6.2. договору, а звернення позивача 23.04.2019 до суду відбулось в межах строку позовної давності, оскільки останнім днем строку 90 банківських днів є 27.04.2016, враховуючи вихідні, святкові дні в грудні 2015 року квітні 2016 року.

Протягом розгляду справи відповідач (АТ «Укрзалізниця») надав суду:

- клопотання №НЮс-А-16.07-2 від 16.07.2020 (з накладенням електронного підпису, з додатками, вх.№04-18/2987 від 16.07.2021; т.2, а.с.173-176) та б/н від 21.07.2020 (з додатками, вх.№13514/20 від 21.07.2021; т.2, а.с.185-189) про ознайомлення з матеріалами справи; 21.07.2020 представник ознайомилась з матеріалами справи і зробила фотокопії.

- відзив №2022/918 від 06.05.2021 (з накладенням електронного підпису, з додатками, вх.№9740/21 від 9740/21 від 07.05.2021; т.3, а.с.3-10), в якому просив поновити строк на подання відзиву та відмовити в задоволенні позовних вимог; 12.05.2021 відзив №2022/918 від 06.05.2021 з додатками надійшов до канцелярії суду засобами поштового зв`язку (вх.№10000/21; т.3, а.с.14-30);

- заперечення №2022/1128 від 14.06.2021 (з накладенням електронного підпису, з додатками, вх.№12825/21 від 14.06.2021; т.3, а.с.59-60, 63-64), в яких зауважив, що: договір №Д/Т-15564/НЮ від 07.12.2015 укладений після державної реєстрації АТ «Укрзалізниця» (після універсального правонаступництва), тому АТ «Укрзалізниця» є неналежним відповідачем, оскільки договір укладений з окремою юридичною особою ДП «Донецька залізниця», яка не припинена та не виключена із Реєстру юридичних осіб; поставка за договором здійснювалась на склад покупця у м.Дебальцеве Донецької області, що є непідконтрольною українській владі територією; позивач звернувся до суду 23.04.2019 (згідно з вихідною датою позовної заяви), а строк оплати за поставлений товар згідно з актами прийому-передачі й ТТН сплив 26.03.2016. На підставі викладеного просив суд застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог;

- заяву №2022/1129 від 14.06.2021 про застосування позовної давності (з накладенням електронного підпису, вх.№12825/21 від 14.06.2021; т.3, а.с.61);

- супровідний лист №2022/1193 від 17.06.2021 (з накладенням електронного підпису, з додатками, вх.№04-18/4787 від 17.06.2021; т.3, а.с.67-69), в якому зазначив: зі змісту постанови Верховного Суду від 12.10.2018 у справі №908/1101/17 слідує, що для підтвердження повноважень адвоката достатньо ордеру або довіреності (оригіналу або їх копії), а приписи Цивільного кодексу України не передбачають обов`язку зазначати в довіреності таку кваліфікаційну ознаку як адвокат;

- додаткові заперечення №2022/1272 від 02.07.2021 (з накладенням електронного підпису, з додатками, вх.№04-18/5216 від 02.07.2021; т.3, а.с.74-80), в яких просив у задоволенні позову відмовити; 06.07.2021 додаткові заперечення №2022/1272 від 02.07.2021 з додатками надійшли до канцелярії суду засобами поштового зв`язку (вх.№14446/21; т.3, а.с.81-93).

Провадження у справі №905/771/19 було зупинене з 09.07.2019 до 06.07.2020 (т.2, а.с.97-98, 162).

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.129 Конституції України, ст.ст.2, 7, 13, 14, 74 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи, заслухавши представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

07.12.2015 ДП «Донецька залізниця» (Покупець) та ТОВ «Екологія» (Постачальник, позивач) уклали Договір Д/Т-15564/НЮ (далі Договір, т.1, а.с.31-37), за п.1.1. якого предметом Договору є поставка Постачальником Покупцю товару в асортименті та кількості згідно специфікації (Додаток №1), яка є невід`ємною частиною Договору.

За змістом п.1.2. Договору найменування товару: вугілля сортове АМ (13-25), АКО (25-100), вугілля газове Г (0-100) (далі Товар).

Товар має бути поставлений протягом 30-ти календарних днів від дня надання заявки Покупцем (п.4.1. Договору).

Відповідно до п.4.2. Договору датою поставки Товару вважається дата підписання накладної на приймання Товару та підписання акту прийому-передачі Товару обома сторонами Договору.

За умовою п.4.3. Договору Товар постачається на склад Покупця у м.Дебальцеве Донецької області на умовах FCA згідно з правилами ІНКОТЕРМС-2010.

Згідно з п.4.5. Договору представник Покупця при прийнятті Товару зобов`язаний звірити його відповідність кількості Товару, вказаній в рахунку-фактурі, або накладній, розписатися за отримання Товару.

За змістом п.п.5.1., п.5.2., 15.2. Договору ціна Постачальника 11487000,00грн з урахуванням ПДВ 20% 1914500,00грн визнана конкурсними торгами і вказана у специфікації (Додаток №1), яка є невід`ємною частиною Договору; загальна сума Договору складає 11487000,00грн, в т.ч. ПДВ 20% 1914500,00грн, та зазначається у звіті про результати проведення процедури закупівлі.

Відповідно до п.6.2. Договору Покупець здійснює оплату поставленого Товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 90 банківських днів з дня отримання Товару. Днем отримання Товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками накладної (залізничної накладної) та акту прийому-передачі на отримання Товару.

Згідно з п.6.3. Договору сторони один раз в квартал складають акти звірок взаєморозрахунків.

За умовою п.8.1. Договору прийом Товару здійснюється Покупцем при наявності товарно-супровідних документів: видаткової накладної (залізничної накладної), податкової накладної на Товар, рахунку-фактури, документів, що підтверджують якість Товару.

За змістом п.8.4. Договору підтвердженням про одержання Товару Покупцем є накладна на приймання Товару та акт прийому-передачі Товару, оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін. Акт прийому-передачі Покупець повертає Постачальнику після підтвердження Покупцем факту отримання.

Термін дії Договору з моменту його підписання сторонами і до 31.12.2015 (п.15.1. Договору).

У Специфікації до Договору (додаток №1; т.1, а.с.38) сторони погодили: найменування Товару, його марки та фракції вугілля сортове АМ (13-25) та АКО (25-100), вугілля газове Г (0-100); показники якості, кількість і ціну Товару кожної марки; загальну вартість Товару 11487000,00грн, в т.ч. ПДВ 20% 1914500,00грн; строк постачання протягом 30-ти днів від дня надання заявки Покупцем; умови поставки Товар постачається на склад Покупця у м.Дебальцеве на умові FCA правил ІНКОТЕРМС-2010; одержувач: паливний склад локомотивного депо ТЧ-14 Дебальцеве - пасажирське, поштова адреса: Донецька обл., м.Дебальцеве, вул.Макієвської, 79.

Договір та Специфікація підписані з боку Постачальника Ягудіним Ш.К., з боку Покупця Романенком І.І. та скріплені печатками обох сторін.

За змістом зроблених судом Витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 21.05.2019 щодо Покупця (т.2, а.с.41) та № від 21.05.2019 щодо Постачальника (т.2, а.с.43) станом на 07.12.2015 (дату укладення Договору і Специфікації) Ягудін Ш.К. керівник ТОВ «Екологія», підписант, а Романенко І.І. виконуючий обов`язки начальника, керівник ДП «Донецька залізниця».

Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу (далі ЦК) України сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов.

Умови поставки Товару викладені сторонами у Договорі та Специфікації відповідно до вимог Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати «ІНКОТЕРМС» (в редакції 2010 року), які застосовуються з урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером Договору, а також тих особливостей, що випливають з умов Договору.

Відповідно ІНКОТЕРМС-2010:

В усіх випадках, крім перевезення товарів водним шляхом, для позначення місця, куди повинні бути доставлені товари, використано слово «місце». Там, де пунктом доставки виступає місцезнаходження продавця, використовується вираз «площі продавця» (розділ 6 Правил «Термінологія»).

При укладанні договору через посередників необхідно використовувати умови договору купівлі-продажу та, у випадку, коли в цей договір включаються ІНКОТЕРМС, розподіл функцій, витрат і ризиків, що випливає з них (розділ 7 Правил «Зобов`язання продавця щодо поставки»).

Термін FCA «франко-перевізник» (... назва місця) означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка

здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару. Термін FCA може бути застосований незалежно від виду транспорту, включаючи змішані перевезення. Під словом «перевізник» розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару, зокрема, залізницею (тут і надалі розділ 17 Правил «Види транспорту та відповідні їм терміни ІНКОТЕРМС»).

А. Обов`язки продавця:

Договір перевезення: у продавця немає зобов`язань. Проте за наявності прохання покупця або відповідної комерційної практики, у випадку, якщо покупець своєчасно не дав інших указівок, продавець вправі укласти договір перевезення на звичайних умовах за рахунок і на ризик покупця (ст.А.3 «а»).

Продавець зобов`язаний надати товар перевізнику у названому місці у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами для здійснення поставки. Якщо назване місце перебуває за межами площ продавця, поставка вважається здійсненою, коли товар наданий у розпорядження перевізника нерозвантаженим з транспортного засобу продавця. Якщо сторони не узгодили конкретного пункту в межах названого місця поставки, і наявні декілька придатних для цього пунктів, продавець може вибрати пункт у межах місця поставки, який найбільш задовольняє його цілям. За відсутності точних вказівок від покупця продавець може поставити товар для перевезення у спосіб, що зумовлюється видом транспорту та/або кількістю та/або характером товару (ст.А.4 «б»).

Продавець зобов`язаний за власний рахунок надати покупцю звичайні докази поставки товару у відповідності зі статтею А.4 (ст.А.8).

Б. Обов`язки покупця:

Покупець зобов`язаний сплатити ціну товару у відповідності з договором купівлі-продажу (ст.Б.1).

Покупець зобов`язаний прийняти поставку товару, як тільки її здійснено у відповідності зі статтею А.4 (ст.Б.4).

Покупець зобов`язаний, в разі необхідності, визначити вид транспорту, а також дату чи період поставки, і, в разі потреби, пункт у межах місця, де товар повинен бути доставлений перевізнику (ст.Б.7).

Покупець зобов`язаний прийняти докази поставки у відповідності зі статтею А.8 (ст.Б.8).

Покупець зобов`язаний відшкодувати витрати, понесені продавцем у зв`язку з укладенням договору перевезення відповідно до статті А.3 «а». Покупець зобов`язаний давати продавцю належні вказівки в усіх випадках, коли у відповідності зі статтею А.3 «а» потребується сприяння продавця в укладенні договору перевезення (ст.Б.10).

За приписами ст.ст.525, 526, 629 ЦК України та ст.193 Господарського кодексу (далі ГК) України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 2 ст.712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.689 ЦК України покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

За приписом ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На виконання умов Договору та Специфікації позивач поставив Покупцю (ДП «Донецька залізниця») Товар у кількості 3941,74т на загальну суму 8548409,76грн.

Факт поставки Товару підтверджується Актами прийому-передачі №43-№52 (підписані обома сторонами без зазначення дати підписання, але із зазначенням дати і номеру рахунку на оплату; т.1, а.с.39-53) та ТТН на кожну партію Товару з відмітками про прийняття Товару від імені Покупця працівниками локомотивного депо Дебальцеве - пасажирське ДП «Донецька залізниця» (т.1, а.с.54-199, т.2, а.с.84).

Представник позивача зверталась з адвокатськими запитами до зазначених у ТТН компаній-перевізників задля отримання примірника виданих Покупцем довіреностей на осіб, що приймали Товар, проте адресати не отримали запити і конверти повернулися з відмітками про повернення поштової кореспонденції за закінченням терміну зберігання (т.3, а.с.42-56).

Під час отримання Товару Покупець не навів зауважень щодо неналежності виконання Постачальником прийнятих на себе зобов`язань за Договором, щодо якості та походження Товару або відсутності необхідних документів, щодо наявності підстав для повернення Товару з будь-яких причин.

За змістом ТТН Товар перевозився на виконання Договору автомобільним транспортом з міст Красний Луч та Первомайськ Луганської області до міста Дебальцеве Донецької області.

Відстань м.Красний Луч м.Дебальцеве складає близько 50км, відстань м.Первомайськ м.Дебальцеве складає близько 53км тобто її можливо подолати за 1 день. Підписуючи ТТН без зазначення іншої дати, ніж вказана у них, Покупець підтвердив прийняття Товару саме в дату, визначену у відповідних накладних. Отже, дати відвантаження та доставки Товару в місце призначення співпадають, і іншого не доведено.

Позивач виставив рахунки на загальну суму 8548409,76грн: №54 від 15.12.2015 на суму 62208,00грн з ПДВ, №55 від 15.12.2015 на суму 547952,04грн з ПДВ, №56 від 16.12.2015 на суму 608112,00грн з ПДВ, №57 від 17.12.2015 на суму 553210,38грн з ПДВ, №58 від 18.12.2015 на суму 568136,52грн з ПДВ, №59 від 19.12.2015 на суму 1041379,50грн з ПДВ, №60 від 22.12.2015 на суму 1152323,10грн з ПДВ, №61 від 19.12.2015 на суму 190894,50грн з ПДВ, №62 від 25.12.2015 на суму 1537272,00грн з ПДВ, №63 від 26.12.2015 на суму 418584,00грн з ПДВ, №64 від 26.12.2015 на суму 1868337,72грн з ПДВ (т.1, а.с.200-209).

Позивач стверджує (т.1, а.с.5), що ДП «Донецька залізниця» розрахувалось за отриманий за Договором Товар частково в сумі 3000000,00грн (банківські виписки за 29.12.2015 на суму 2000000,00грн, за 15.02.2016 на суму 1000000,00грн; т.2, а.с.63, 64).

Листом №в.о.Н-01/533 від 10.05.2016 (т.1, а.с.215-216) ДП «Донецька залізниця» звернулось до Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», в якому на підставі Закону України №4442 від 23.02.2012 «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014 просило вирішити питання про можливість в порядку правонаступництва замінити ДП «Донецька залізниця» як сторону в зобов`язанні за Договором та сплатити заборгованість перед позивачем в сумі 5548409,76грн.

Відповіді на зазначене звернення матеріали справи не містять.

У претензії №4 від 16.05.2016 (т.1, а.с.217) позивач просив Державне підприємство «Донецька залізниця» сплатити 5548409,76грн заборгованості до кінця травня 2016 року.

У відповіді №в.о.Н-01/566 від 23.05.2016 на претензію (т.1, а.с.218-219) ДП «Донецька залізниця» повідомило позивача, що не має власних коштів для погашення заборгованості за Договором в сумі 5548409,76грн та звернулося до Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» як до правонаступника з листом №в.о.Н-01/533 від 10.05.2016 про вирішення питання про заміну Державного підприємства «Донецька залізниця» як сторони у зобов`язанні.

08.12.2016 сторони Договору склали Акт звірки розрахунків за період 15.12.2015 08.12.2016 (т.1, а.с.210), згідно з яким станом на 08.12.2016 заборгованість ДП «Донецька залізниця» перед ТОВ «Екологія» складає 5548409,76грн. Акт звірки розрахунків підписаний з боку Постачальника Ягудіним Ш.К., боку Покупця Романенком І.І. та скріплений печатками обох сторін.

За змістом зроблених судом Витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 21.05.2019 щодо Покупця (т.2, а.с.42) та № від 21.05.2019 щодо Постачальника (т.2, а.с.44) станом на 08.12.2016 Ягудін Ш.К. керівник ТОВ «Екологія», підписант, а Романенко І.І. виконуючий обов`язки начальника, керівник ДП «Донецька залізниця».

Суд не приймає до уваги аргументи АТ «Укрзалізниця» про те, що вона є неналежним відповідачем у справі №905/771/19, з огляду на таке.

В п.п.56, 57 постанови від 16.06.2020 у справі №910/5953/17 (провадження №12-98гс19) Велика Палата Верховного Суду виклала таку позицію: «Передавальний акт складено 05.08.2015, державну реєстрацію АТ «Укрзалізниця» здійснено 21.10.2015, однак припинення ДП «Донецька залізниця» не зареєстровано. Враховуючи, що відповідно до ч.6 ст.2 Закону про особливості утворення Укрзалізниці товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, правонаступництво не пов`язується з державною реєстрацією припинення підприємства залізничного транспорту, а кредиторам не надавалося право вимагати дострокового виконання вимог у порядку, передбаченому ст.107 ЦК України, тобто всі їхні вимоги перейшли в повному обсязі до АТ «Укрзалізниця», датою виникнення універсального правонаступництва АТ «Укрзалізниця» щодо підприємств залізничної галузі, які припиняються шляхом злиття, слід вважати дату його державної реєстрації 21.10.2015, з якої воно є правонаступником ДП "Донецька залізниця"».

Водночас через законодавчо встановлені особливості створення АТ «Укрзалізниця» і, відповідно, реорганізації ДП «Донецька залізниця» шляхом злиття (через наявність відкладальної умови з посиланням на подію, дату настання якої встановити неможливо), правовідносини з універсального правонаступництва не припинилися в дату їх виникнення, а триватимуть до дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про припинення юридичної особи, що реорганізується (ДП «Донецька залізниця»).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з АТ «Укрзалізниця» 5548409,76грн боргу за Договором є правомірною, обґрунтованою та такою, що заявлена до належного відповідача і підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення 3% річних у загальному розмірі 492514,33грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних (т.2, а.с.74), суд встановив, що він частково суперечить умові п.6.2. Договору. Так, у формулі розрахунку за Актом №50 та рахунком №62 позивач не врахував, що згідно з ч.3 ст.67 Кодексу законів про працю України у випадку, коли святковий або неробочий день збігається з вихідним днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого. У 2016 році 3 травня було перенесеним вихідним днем, а отже, першим днем прострочення оплати за Актом №50 та рахунком №62 є 06.05.2016 (а не 05.05.2016 як визначив позивач). В іншій частині розрахунок відповідає умовам Договору та є арифметично вірним. У зв`язку з викладеним на користь позивача на підставі припису ч.2 ст.625 ЦК України підлягають стягненню 3% річних в загальному розмірі 492388,33грн, нараховані:

- на борг в сумі 380998,44грн за Актом №48 та рахунком №59 в розмірі 34018,04грн за період 27.04.2016 18.04.2019;

- на борг в сумі 190894,50грн за Актом №49 та рахунком №61 в розмірі 17044,31грн за період 27.04.2016 18.04.2019;

- на борг в сумі 1152323,10грн за Актом №48 та рахунком №60 в розмірі 102698,05грн за період 29.04.2016 18.04.2019;

- на борг в сумі 1537272,00грн за Актом №50 та рахунком №62 в розмірі 136123,66грн за період 06.05.2016 18.04.2019;

- на борг в сумі 418584,00грн за Актом №51 та рахунком №63 в розмірі 37065,13грн за період 06.05.2016 18.04.2019;

- на борг в сумі 1868337,72грн за Актом №52 та рахунком №64 в розмірі 165439,14грн за період 06.05.2016 18.04.2019.

Щодо вимоги про стягнення інфляційних у загальному розмірі 2035707,88грн.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж. В розрахунок також мають включатися й періоди часу, в які мала місце дефляція. При цьому індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць. Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до нього відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 625 ЦК України стягнення інфляційних втрат за такий місяць (див. постанову Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №910/5625/18).

Суд перевірив розрахунок інфляційних (т.2, а.с.74) за наведеними вище правилами та встановив, що на підставі припису ч.2 ст.625 ЦК України стягненню на користь позивача підлягають інфляційні в загальному розмірі 2030485,81рн, нараховані:

- на борг в сумі 380998,44грн за Актом №48 та рахунком №59 в розмірі 139788,08грн за період травень 2016 року березень 2019 року;

- на борг в сумі 190894,50грн за Актом №49 та рахунком №61 в розмірі 70039,07грн за період травень 2016 року березень 2019 року;

- на борг в сумі 1152323,10грн за Актом №48 та рахунком №60 в розмірі 422786,58грн за період травень 2016 року березень 2019 року;

- на борг в сумі 1537272,00грн за Актом №50 та рахунком №62 в розмірі 561924,88грн за період червень 2016 року березень 2019 року;

- на борг в сумі 418584,00грн за Актом №51 та рахунком №63 в розмірі 153006,60грн за період червень 2016 року березень 2019 року;

- на борг в сумі 1868337,72грн за Актом №52 та рахунком №64 в розмірі 682940,60грн за період червень 2016 року березень 2019 року.

Суд відхиляє аргументи відповідача:

- щодо здійснення поставки Товару за Договором на склад Покупця у м.Дебальцеве Донецької області, що є непідконтрольною українській владі територією.

За змістом наявних у матеріалах справи ТТН всі поставки Товару за Договором здійснювались у грудні 2015 року, тобто до видання Указу Президента України №62/2017 від 15.03.2017 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України», яким з 15.03.2017 тимчасово припинене переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей. Отже, під час здійснення поставок законодавчих перешкод у доставці Товару на непідконтрольну українській владі територію не було.

- щодо спливу строку дії Договору у 2015 році.

В п.8.2. постанови від 28.12.2020 у справі №910/5418/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду виклав таку позицію: зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України); зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України); строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору; закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору (ч.ч.1, 4 ст.631 ЦК України та ч.7 ст.180

ГК України). Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі ст.599 ЦК, ч.1 ст.202 ГК такою підставою є виконання, проведене належним чином. Верховний Суд наголосив на тому, що поняття «строк дії договору» та «строк виконання зобов`язання» не є тотожними; слід розрізняти припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов`язань, визначених ним; навіть після припинення дії договору невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання.

- щодо спливу строку позовної давності (заява №2022/1129 від 14.06.2021 про застосування позовної давності т.3, а.с.61).

Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За умовою ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Суд встановив, що позовна заява вих.№23/-4-пз від 23.04.2019 подана до пересилання 23.04.2019 (конверт, т.1, а.с.234), в той час як прострочення виконання зобов`язання з оплати Товару за окремими поставками відбулось 27.04.2016, 29.04.2016 та 06.05.2016 відповідно. Отже, позивач дотримав строк позовної давності і заява відповідача №2022/1129 від 14.06.2021 задоволенню не підлягає.

Судовий збір в сумі 121064,68грн покладається на відповідача відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст.2, 7, 11, 13-15, 33, 42, 46, 74, 76-78, 80, 86, 129, 202, 210, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологія», м.Дніпро, до Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, про стягнення 5548409,76грн боргу, 2035707,88грн інфляційних, 492514,33грн 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м.Київ, вул.Тверська (Єжи Ґедройця), 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологія» (49000, м.Дніпро, вул.Фосфорна, 8, оф.3; ідентифікаційний код 30483,76грн боргу, 2030485,81грн інфляційних, 492388,33грн 3% річних, 121064,68грн судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів підп.17.5 п.17 ч.1 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 27.07.2021 оголошені і підписані вступна та резолютивна частини рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 06.08.2021.

Суддя О.М. Шилова

надруковано 3 прим.:

1 у справу, 2 сторонам