ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2021 р. м.Київ Справа№ 920/371/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Дикунської С.Я.

За участю секретаря судового засідання Салій І.О.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 15.07.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги

Фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича

на ухвалу Господарського суду Сумської області

від 03.03.2021

у справі № 920/371/19 (суддя Джепа Ю.А.)

за позовом Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів"

до Фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича

про стягнення 74 872,86 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

Дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" (позивач) звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича (відповідача) 54417 грн 83 коп. заборгованості, 10508 грн 07 коп. інфляційних втрат, 2997 грн 64 коп. 3% річних, 6949 грн 32 коп. пені за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 30.03.2017 Договору складського зберігання зерна № СЗ-16/17.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що між сторонами було укладено Договір складського зберігання зерна № СЗ-16/17. Позивач прийняв на зберігання від відповідача зерно, сумлінно та належним чином надавши послуги з приймання, зберігання, очищення, сушіння та відвантаження продукції, натомість відповідач не повністю оплатив усі рахунки, що були йому виставлені за Договором, чим порушив умови Договору. Тому наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Фізична особа-підприємець Ничик Віктор Володимирович заперечуючи проти вимог позовом посилався на те, що відсутні фактичні та правові підстави, передбачені пунктами 4.2.4, 4.2.5 Договору, для покладення на відповідача обов`язку з оплати послуг позивача, які фактично не надавались, а позивачем було допущено порушення умов Договору складського зберігання зерна № СЗ-16/17, внаслідок яких прийнявши на зберігання, очищення, сушіння та відвантаження зерна кукурудзи 3 класу, позивач повернув зерно, якість якого не відповідала ДСТУ для кукурудзи 3-го класу.

Крім того, відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову в частині стягнення пені, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 25.02.2021 у справі № 920/371/19 позов Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" до Фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича - задоволено частково, а саме:

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича на користь Дочірнього підприємства Державної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" заборгованість за надані послуги із складського збереження зерна за договором від 30.03.2017 № С3-16/17 в розмірі 46 260 грн 84 коп; 2 570 грн 04 коп - 3% річних; 8 997 грн 72 коп - інфляційних втрат, а також 1 483 грн 70 коп - відшкодування витрат зі сплати судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Короткий зміст поданої заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

02.02.2021 до суду першої інстанції надійшла заява відповідача - Фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі № 920/371/19, в якій заявник просив:

1) зупинити виконання наказу Господарського суду Сумської області № 920/371/19 від 20.10.2020 про стягнення з фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича на користь Дочірнього підприємства Державної компанії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів» заборгованості за надані послуги із складського збереження зерна за договором від 30.03.2017 № С3-16/17 в розмірі 46 260,84 грн, 2 570,04 грн - 3% річних, 8 997,72 грн - інфляційних втрат, а також 1 483,70 грн - відшкодування витрат зі сплати судового збору пропорційно задоволеним вимогам;

2) визнати наказ Господарського суду Сумської області № 920/371/19 від 20.10.2020 в частині стягнення 19 753,74 грн. таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви заявник зазначав, що 17.12.2020 державним виконавцем Роменського МРВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Нежевело А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області № 920/371/19 від 20.10.2020.

Крім того, боржник вважає, що 11.11.2020 на адресу Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" рекомендованим листом №757 надіслано заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 07.11.2020, якою повідомив про зарахування зустрічних однорічних вимог на загальну суму 19 753, 74 грн., як наслідок грошові зобов`язання Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" перед Фізичною особою-підприємцем Ничиком Віктора Володимировича припиняються у розмірі 19 753, 74 грн. в повному обсязі.

Таким чином, в силу вимог ст.. 598, 601 Цивільного кодексу України, ст. 203 Господарського процесуального кодексу України у відповідача відсутній обов`язок виконання наказу Господарського суду Сумської області від 20.10.2020 по справі № 920/371/19 в частині стягнення з його припиненням.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 03.03.2021 у справі № 920/371/19 у задоволенні заяви відповідача - фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича від 28.01.2021 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

Ухвала Господарського суду Сумської області від 03.03.2021 у справі № 920/371/19 мотивована тим, що:

- розглядаючи вимоги боржника щодо зупинення виконання за наказом від 20.10.2020 виданого на виконання рішення Господарського суду Сумської області від 25.02.2020 у справі № 920/371/19, суд виходить з того, що будь-яка заява з процесуальних питань в силу вимог статей 73-80 Господарського процесуального кодексу України повинна бути обґрунтована належними та допустимими доказами, проте, заявником не наведено жодних мотивів відносно доцільності зупинення виконання судового рішення, не підтверджено обставин, щодо вчинення дій з примусового стягнення заборгованості із заявника;

- боржником в якості доказів на підтвердження факту надсилання стягувачеві вищезазначеної заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог надав суду копії фіскальних чеків №№ 0811, 0812 від 11.11.2020 та скріншот з офіційного сайту АТ «Укрпошта» про відстеження поштового відправлення за трек-кодом № 757, якими не підтверджується, що цим поштовим відправлення боржником надіслано стягувачеві саме заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 07.11.2020, згідно якої відповідач повідомив позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 197 53,74 грн;

- заява боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та додані до неї матеріали не містять доказів, у розумінні статей 76-78 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження факту надсилання боржником стягувачеві заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог;

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, Фізична особа-підприємець Ничик Віктора Володимирович звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.03.2021 у справі №920/371/19 та ухвалити нове рішення, яким визнати наказ Господарського суду Сумської області по справі №920/371/19 від 20.10.2020 в частині стягнення 19 753, 74 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при постановленні ухвали порушено норми матеріального та процесуального права, ухвала суду першої інстанції була прийнята при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Скаржник посилався на те, що:

- 20.10.2020 Господарським судом Сумської області на виконання рішення Господарського суду Сумської області від 25.02.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2020 видано наказ у справі №920/371/19 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича на користь Дочірнього підприємства Державної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" заборгованість за надані послуги із складського збереження зерна за договором від 30.03.2017 № С3-16/17 в розмірі 46 260 грн 84 коп; 2 570 грн 04 коп - 3% річних; 8 997 грн 72 коп - інфляційних втрат, а також 1 483 грн 70 коп - відшкодування витрат зі сплати судового збору пропорційно задоволеним вимогам;

- 17.12.2020 державним виконавцем Роменського МРВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Нежевело А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області № 920/371/19 від 20.10.2020;

- 20.10.2020 на виконання рішення Господарського суду Сумської області від 25.02.2020 у справі № 920/371/19 видано наказ, проте 11.11.2020 на адресу Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" рекомендованим листом №757 надіслано заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 07.11.2020, якою повідомив про зарахування зустрічних однорічних вимог на загальну суму 19 753, 74 грн., як наслідок грошові зобов`язання Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" перед Фізичною особою-підприємцем Ничиком Віктора Володимировича припиняються у розмірі 19 753, 74 грн. в повному обсязі;

- грошові зобов`язання Фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича на користь Дочірнього підприємства Державної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" припиняються в сумі 19 753, 74 грн. із залишком невиконаних грошових зобов`язань в сумі 39558, 56 грн.

Враховуючи вищевикладене, в силу вимог ст. 598, 601 Цивільного кодексу України, ст. 203 Господарського процесуального кодексу України у відповідача відсутній обов`язок виконання наказу Господарського суду Сумської області від 20.10.2020 по справі № 920/371/19 в частині стягнення 19 753, 74 грн., у зв`язку з його припиненням.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2021 для розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді Дикунська С.Я., Тарасенко К.В.

У зв`язку з перебуванням з 26.04.2021 по 14.05.2021 у відпустці судді Тарасенко К.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, здійснити вирішення питання стосовно апеляційної скарги у визначеному складі суду неможливо.

Відповідно до п.п. 2.3.25 п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п. 5.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів від 02.10.2018 року, автоматизованою системою має бути здійснено заміну судді Тарасенко К.В. у складі визначеної колегії для розгляду вказаної вище справи, про що сформовано протокол.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2021 для розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді Дикунська С.Я., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича на ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.03.2021 у справі №920/371/19 - залишено без руху, протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, Фізична особа-підприємець Ничик Віктор Володимирович мало право усунути недоліки, а саме: подати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у розмірі 2270, 00 грн., докази направлення копії апеляційної скарги та доданих до неї документів на адресу юридичну адресу Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" листом з описом вкладеного у відповідності до ст. 259 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №920/371/19 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича на ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.03.2021, розгляд справи призначено на 01.07.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 розгляд справи №920/371/19 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича на ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.03.2021 відкладено на 15.07.2021.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2021, у зв`язку з перебуванням з 12.07.2021 по 25.07.2021 у відпустці судді Тищенко О.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), відповідно до підпунктів до п.2.3.25, 2.3.49 п.2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний авторозподіл справи №920/371/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 14.07.2021, справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді Шаптала Є.Ю., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 прийнято справу №920/371/19 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича на ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.03.2021 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді Дикунська С.Я., Шаптала Є.Ю., здійснивши її розгляд в раніше призначеному судовому засіданні 15.07.2021.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

В судове засідання 15.07.2021 з`явився представник Фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича (скаржника), а Дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" (позивача) представника в судове засідання - не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 отримана позивачем (Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів") згідно рекомендованого поштового повідомлення про вручення - 528.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу - до суду апеляційної інстанції - не надходив.

Відповідно до ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що матеріали справи містять достатній обсяг документів, які є необхідними для розгляду справи, дійшов висновку, що неподання позивачем відзиву на апеляційну скаргу не є перешкодою для розгляду справи, що узгоджується з приписами ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції враховуючи те, що матеріали справи містять достатні обсяг документів, які є необхідними для розгляду справи, учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників спору в судове засідання обов`язковою не визнавалась, дійшов висновку, що неявка представника позивача в судове засідання - не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги та справи, у зв`язку з чим підстави для відкладення розгляду справи - відсутні.

Представник Фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича (скаржника) в судовому засіданні 15.07.2021 надав пояснення по суті поданої апеляційної скарги, підтримав викладені у ній вимоги, просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.03.2021 у справі № 920/371/19 та задовольнити заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Сумської області по справі №920/371/19 від 20.10.2020 в частині стягнення 19 753, 74 грн.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду Сумської області від 25.02.2020 у справі № 920/371/19 ухвалено позов задовольнити частково; стягнути з фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича на користь Дочірнього підприємства Державної компанії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів» заборгованість за надані послуги із складського збереження зерна за договором від 30.03.2017 № С3-16/17 в розмірі 46 260,84 грн, 2 570,04 грн - 3% річних, 8 997,72 грн - інфляційних втрат, а також 1 483,70 грн - відшкодування витрат зі сплати судового збору пропорційно задоволеним вимогам; в іншій частині позовних вимог відмовити.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2020 у справі № 920/371/19 рішення Господарського суду Сумської області від 25.02.2020 у справі № 920/371/19 залишено без змін.

20.10.2020 на виконання вищевказаного рішення судом видано відповідний наказ № 920/371/19 від 20.10.2020.

02.02.2021 до суду першої інстанції надійшла заява відповідача - фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича від 28.01.2021 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі № 920/371/19, в якій заявник просить суд:

1) зупинити виконання наказу Господарського суду Сумської області № 920/371/19 від 20.10.2020 про стягнення з фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича на користь Дочірнього підприємства Державної компанії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів» заборгованості за надані послуги із складського збереження зерна за договором від 30.03.2017 № С3-16/17 в розмірі 46 260,84 грн, 2 570,04 грн - 3% річних, 8 997,72 грн - інфляційних втрат, а також 1 483,70 грн - відшкодування витрат зі сплати судового збору пропорційно задоволеним вимогам;

2) визнати наказ Господарського суду Сумської області № 920/371/19 від 20.10.2020 в частині стягнення 19 753,74 грн таким, що не підлягає виконанню.

Заява вмотивована тим, що 17.12.2020 державним виконавцем Роменського МРВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Нежевело А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області № 920/371/19 від 20.10.2020.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 25.02.2020 у справі № 920/371/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2021 у справі № 920/371/19 ухвалено позов задовольнити частково; стягнути з Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів» на користь фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича 194 66,80 грн збитків, завданих неналежним виконанням договору складського зберігання № СЗ-16/17 від 30.03.2017 та 286,94 грн. витрат по сплаті судового збору. 23.06.2020 на виконання рішення від 25.02.2020 у справі № 920/371/19 Господарським судом Сумської області видано наказ.

Заявник зазначає, що ним 11.11.2020 на адресу Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів» рекомендованим листом № 757 надіслано заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 07.11.2020, згідно якої відповідач повідомив позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 197 53,74 грн, в наслідок чого грошові зобов`язання Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів» перед фізичною особою-підприємцем Ничиком Віктором Володимировичем припиняються в сумі 19 753,74 грн в повному обсязі, а грошові зобов`язання фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича перед Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів» припиняються в сумі 19 753,74 грн із залишком невиконаних грошових зобов`язань в сумі 39 558,56 грн.

Таким чином, на думку відповідача, в силу вимог статей 598, 601 Цивільного кодексу України та статті 203 Господарського кодексу України у нього відсутній обов`язок виконання наказу Господарського суду Сумської області № 920/371/19 від 20.10.2020 в частині стягнення 19 753,74 грн в зв`язку з його припиненням.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Пунктом 23 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч. 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи п вилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частиною 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частина 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною 1 статті 328 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (частина 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України встановлює перелік підстав (якій не є вичерпним) для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Враховуючи імперативні приписи статті 129-1 Конституції України, статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язковості виконання судового рішення, що набрало законної сили, положення статті 328 Господарського процесуального кодексу України визначає можливість визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, лише за наявності для цього безумовних і безспірних підстав, тобто є процедурною нормою, що врегульовує правовідносини між боржником і стягувачем на стадії виконання рішення.

Отже, дослідженню, в даному випадку, підлягають обставини наявності визначених процесуальним законодавством підстав визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Процесуальним законодавством передбачено підстави, за якими наказ може бути визнано таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі ,якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини 1, 2 статті 598 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів частини 1 статті 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 3 статті 202 Господарського кодексу України).

Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 "Припинення зобов`язання" розділу І книги п`ятої "Зобов`язальне право" Цивільного кодексу України. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України), переданням відступного (стаття 600 Цивільного кодексу України), зарахуванням (стаття 601 Цивільного кодексу України), за домовленістю сторін (стаття 604 Цивільного кодексу України), прощенням боргу (стаття 605 Цивільного кодексу України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 Цивільного кодексу України), неможливістю виконання (стаття 607 Цивільного кодексу України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609 Цивільного кодексу України).

Як було встановлено судом першої інстанції боржником (Фізичною особою-підприємцем Ничиком Вікторем Володимировичем) 11.11.2020 надіслано на адресу стягувача рекомендованим листом № 757 надіслано заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 07.11.2020 в порядку статті 601 Цивільного кодексу України, згідно якої відповідач повідомив позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 197 53,74 грн, в наслідок чого грошові зобов`язання Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів» перед фізичною особою-підприємцем Ничиком Віктором Володимировичем припиняються в сумі 19 753,74 грн в повному обсязі, а грошові зобов`язання фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича перед Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Роменський комбінат хлібопродуктів» припиняються в сумі 19 753,74 грн із залишком невиконаних грошових зобов`язань в сумі 39 558,56 грн.

Статтею 601 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Аналогічні приписи містяться в частині 3 статті 203 Господарського кодексу України.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є особливим способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому).

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог, як односторонній правочин, є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин.

За змістом статті 601 Цивільного кодексу України, частини 3 статті 202 Господарського України вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань по передачі родових речей, зокрема, грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); 3) строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо). Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.02.2016 у справі N 6-2784цс15.

Недопустимість зарахування зустрічних вимог визначено статтею 602 Цивільного кодексу України, відповідно до положень якої не допускається зарахування зустрічних вимог про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; в інших випадках, встановлених договором або законом.

Спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством. Моментом припинення зобов`язань сторін в такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

Отже, зарахування можливе при наявності таких умов: зустрічність вимог, тобто сторони беруть участь у двох зобов`язаннях, і при цьому кредитор в одному зобов`язанні є боржником в іншому зобов`язанні; однорідність вимог (гроші, однорідні речі), строк виконання яких настав.

Разом з тим, ще однією важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог - є безспірність вимог, які зараховуються, а саме, відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань. За відсутності безспірності вимог відповідний спір має бути вирішений у судовому порядку з дотриманням вимог процесуального закону.

Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи відсутність будь-якої з названих вище умов, виключає проведення зарахування у добровільному порядку. Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №910/21652/17, від 11.09.2018 у справі №910/21648/17, від 11.10.2018 у справі №910/23246/17, від 15.08.2019 у справі №910/21683/17, від 11.09.2019 у справі №910/21566/17.

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, боржником в якості доказів на підтвердження факту надсилання стягувачеві вищезазначеної заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог надав суду копії фіскальних чеків №№ 0811, 0812 від 11.11.2020 та скріншот з офіційного сайту АТ «Укрпошта» про відстеження поштового відправлення за трек-кодом № 757, з яких не вбачається, що цим поштовим відправлення боржником надіслано стягувачеві саме заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 07.11.2020, згідно якої відповідач повідомив позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 197 53,74 грн.

Таким чином, заява боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та додані до неї матеріали не містять доказів, у розумінні статей 76-78 ГПК України, на підтвердження факту надсилання боржником стягувачеві заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Крім того, матеріали цієї справи не містять відомостей щодо стану виконання рішення Господарського суду Сумської області від 11.02.2020 у справі № 920/330/19.

Інших причин, які б підтверджували відсутність правових підстав у стягувача на здійснення будь-яких дій відносно боржника (стягнення, зобов`язання вчинити ті чи інші дії або утриматися від вчинення тощо) заявником у заяві не зазначено та документально не підтверджено.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість доводів скаржника стосовно того, що в силу вимог ст. 598, 601 Цивільного кодексу України, ст. 203 Господарського процесуального кодексу України у відповідача відсутній обов`язок виконання наказу Господарського суду Сумської області від 20.10.2020 по справі № 920/371/19 в частині стягнення 19 753, 74 грн., у зв`язку з його припиненням.

З огляду на викладене, судом першої інстанції вірно встановлено, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, що наказ від 20.10.2020 видано на виконання рішення Господарського суду Сумської області від 25.02.2020 у справі № 920/371/19, підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню - відсутні.

З огляду на наведене, судом встановлено неузгодженість стосовно зустрічного зобов`язання та відсутність безспірності заявлених однорідних вимог, дані обставини свідчать про відсутність всіх необхідних умов, передбачених статтею 601 Цивільного кодексу України, для здійснення такого зарахування, тому судом не приймається заява про зарахування зустрічних однорідних вимог, як підставу для визнання наказу Господарського суду Сумської області від 20.10.2020 таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що фактично доводи скаржника щодо обґрунтування підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, зводяться до заперечень розміру присудженого до стягнення грошового зобов`язання, і заявник не позбавлений права здійснити захист своїх прав в порядку, обумовленому законом, з застосуваннями приписів ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дослідивши наявні матеріали справи обґрунтовано зазначив, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, що підстав для визнання наказу Господарського суду Сумської області від 25.02.2021 у справі № 920/371/19 таким, що не підлягає виконанню, - не встановлено, і заявником наявність підстав не було доведено в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим визначені вказаною процесуальною нормою підстави для визнання наказу від 20.10.2020 таким, що не підлягає виконанню та в частині стягнення 19 753, 74 грн., відповідно до ч. 4 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України - також відсутні

Таким чином, заява Фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі № 920/371/19 частині стягнення 19 753, 74 грн. стягнутих за наказом, - не є законною та обґрунтованою, про що судом першої інстанції обґрунтовано постановлено ухвалу про відмову у її задоволенні, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, ухвала суду першої інстанції постановлена з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали Господарського суду Сумської області від 03.03.2021 у справі № 920/371/19, за наведених скаржником доводів та обґрунтувань. .

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Фізичну особу-підприємця Ничика Віктора Володимировича

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ничика Віктора Володимировича на ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.03.2021 у справі № 920/371/19 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.03.2021 у справі № 920/371/19 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Фізичною особою-підприємцем Ничиком Віктором Володимировичем.

4. Матеріали справи № 920/371/19 повернути до Господарського суду Сумської області

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано: 29.07.2021.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Є.Ю. Шаптала

С.Я. Дикунська