ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.08.2021 Справа № 917/1192/21

Суддя Тимощенко О.М. , розглянувши матеріали

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Агро" вул. Лесі Українки, 161, с. Погреби, Глобинський район, Полтавська область,39521

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ПродСервіс" вул. Соборна (Леніна),22/19, кв. 28 , м. Кременчук, Полтавська область,39600

про стягнення 1 321 734,00 грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ:

23.07.2021 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Агро" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ПродСервіс" про стягнення 1 321 734,00 грн. заборгованості.

Ухвалою від 26.07.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Агро" залишено без руху та надано позивачу строк 3 дні з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків позовної заяви.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху від 26.07.2021 року отримана позивачем 29.07.2021 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ухвали суду від 26.07.2021 року.

02.08.2021 року від представника позивача Чолана М.В. до суду надійшла заява про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду від 26.07.2021 року про залишення позовної заяви без руху з додатками.

Дослідивши надані документи, суд приходить до висновку про повернення даної позовної заяви позивачу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

30.09.2016 набрав чинності Закон України від 02.06.2016 № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" (далі - Закон № 1401).

За приписами частини третьої статті 131-2 Конституції України (в редакції Закону № 1401) виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

При цьому підписання та/або подання заяв, клопотань чи заперечень є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Відповідно до частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно ж до приписів частин першої та другої статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

При розгляді справи у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з ціни позову (1 321 734,00 грн.) дана позовна заява підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як у порядку самопредставництва, так і іншими особами як представниками юридичної особи.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини 3 статті 56Господарського процесуального кодексу України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Суд звертає увагу, що з метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр, Реєстр) (частина перша статті 7 Закону №755-IV).

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (частина третя статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 вказаного Закону, яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.11.2020 року по справі №. 908/592/19 та ін.

Заява про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду від 26.07.2021 року про залишення позовної заяви без руху з підписана представником позивача Чоланом М.В. На підтвердження повноважень особи до позовної заяви та заяви додано довіреність від 21.07.2021 №98/1, яка видана на ім`я юриста Чолана М.В. (не адвоката).

В матеріалах позовної заяви та заяви про усунення недоліків відсутні докази на підтвердження того, що Чолан М.В. наділений повноваженнями самопредставництва, у розумінні частини третьої статті 56 ГПК України, на право представляти інтереси підприємства в судах.

Крім того, згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інформація про Чолана М.В., як представника позивача, в такому Реєстрі відсутня.

Також матеріали позовної заяви та заяви про усунення недоліків не містять відомостей і щодо наявності у Чолана М.В. статусу адвоката, який діє на підставі зазначеної довіреності від 21.07.2021 року. Про наявність статусу адвоката не вказано і в самій довіреності.

Отже, суд дійшов висновку, що до матеріалів позовної заяви та заяви про усунення недоліків не додано доказів на підтвердження того, що юрист Чолан Чолан М.В. має право представляти позивача, як представник (адвокат) на підставі довіреності, так і в порядку самопредставництва відповідно до положень частини третьої статті 56 ГПК України.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 26.07.2021 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви разом з доданими до неї документами позивачу, оскільки позивач не усунув допущені недоліки у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ч. 8 ст.174 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 174,234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути позивачу.

Додаток: позовна заява та документи, зазначені в ній як додатки; заява з додатками;

Ухвала підписана 04.08.2021 року

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України).

Суддя О.М. Тимощенко