УХВАЛА

09 серпня 2021 року

м. Київ

Справа № 911/2996/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Губенко Н.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк"

на рішення Господарського суду Київської області

(суддя - Грабець С.Ю.)

від 17.02.2021,

додаткове рішення Господарського суду Київської області

(суддя - Грабець С.Ю.)

від 03.03.2021

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Куксов В.В., судді - Яковлєв М.Л., Шаптала Є.Ю.)

від 02.06.2021

у справі за позовом Акціонерного товариства "Альфа-Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільний Простір"

про стягнення 74 389,66 грн (з урахуванням заяв позивача про уточнення та збільшення позовних вимог),

ВСТАНОВИВ:

1. 15.10.2020 позивач звернувся до Господарського суду Київської області про стягнення з відповідача заборгованість у сумі 292 373,29 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням з боку відповідача умов договору оренди № 03_16_12_03 від 24.04.2016.

3. 21.12.2020 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 65 375,86 грн.

4. 18.01.2021 позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 74 389,66 грн, а також заявив клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору в сумі 2 283,60 грн.

5. Рішенням Господарського суду Київської області від 17.02.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 26 791,33 грн основного боргу, 1 913,45 грн 3% річних, 3 030,23 грн суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції, 10 078,60 грн заборгованості по компенсації податку на нерухомість, 1 181,51 грн витрат на сплату судового збору. У частині стягнення 30 235,80 грн відмовлено, з огляду на часткову сплату відповідачем заборгованості по компенсації податку на нерухомість в цій сумі. Повернуто позивачу з Державного бюджету України 2 283,60 грн судового збору, сплаченого згідно з меморіальним ордером №3258038 від 30.09.2020.

6. Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 03.03.2021 заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з позивача на користь відповідача 15 738,49 грн витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині заяви про стягнення 12 261,51 (з огляду на пропорційне задоволення позовних вимог) відмовлено.

7. 02.06.2021 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу позивача залишив без задоволення, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

8. 14.07.2021 позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення в частині:

- розподілу судових витрат на сплату судового збору та ухвалити нове рішення в цій частині, яким стягнути з відповідача 2 069,27 грн витрат на сплату судового збору;

- розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу та в цій частині ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача 326,97 грн витрат на професійну правничу допомогу.

9. Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких мотивів.

10. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

11. Відповідно до пункту 9 частини 3 статті 2 ГПК України, одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.

12. Частина 7 статті 12 ГПК України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

13. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року у розмірі 2 270,00 грн.

14. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

15. Предметом позову у цій справі є стягнення 74 389,66 грн заборгованості, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (100 х 2 270,00 грн).

16. Так, відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 цього Кодексу, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

17. Скаржник визначає підставою касаційного оскарження судових рішень підпункт "а" пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України, оскільки вважає, що касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

18. Фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження, буде впливати на значну кількість спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

19. Скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій не застосували норму частини 3 статті 130 ГПК України та не врахували висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 922/418/20 де зазначено, що у разі закриття провадження у справі внаслідок відмови позивача від позову через задоволення відповідачем заявлених до нього вимог після відкриття провадження у справі, суд, вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, має виходити з положень частини 3 статті 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною. Підставою касаційного оскарження визначає пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України.

20. Верховний Суд звертає увагу, що у разі касаційного оскарження судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, наявності самих лише висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у певній справі не достатньо, обов`язковою умовою для касаційного перегляду судового рішення є подібність правовідносин у справі, в якій Верховних Суд зробив висновки щодо застосування норми права, з правовідносинами у справі, яка переглядається.

21. Доводи, наведені у касаційній скарзі щодо неврахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 922/418/20, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що зазначена постанова прийнята за наявності інших фактичних обставин, оскільки у постанові, на яку посилається скаржник, позивачі відмовились від позовних вимог до відповідача внаслідок того, що останній задовольнив ці вимоги після пред`явлення позову, повернувши передане на зберігання зерно пшениці та соняшнику, і судом першої інстанції прийнято таку відмову та закрито провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 231 ГПК України, тому суд стягнув судовий збір відповідно до частини 3 статті 130 ГПК України.

22. З огляду на викладене, суд касаційної інстанції у справі № 922/418/20 не прийняв до уваги доводи касаційної скарги у частині неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм частини 3 статті 130 ГПК України.

23. У справі, яка переглядається, позивач не відмовлявся від позовних вимог, тому висновок щодо застосування частини 3 статті 130 ГПК України, який викладений у постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 922/418/20 та на який посилається скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

24. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 905/1845/17.

25. Таким чином, посилання скаржника щодо неврахування судами висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 922/418/20, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки АТ "Альфа-Банк" не доведено наявності неоднакового застосування судом одних і тих самих норм права у вказаних справах.

26. Отже, Верховний Суд вважає, що належних обґрунтувань щодо фундаментального значення цієї касаційної скарги для формування єдиної правозастосовчої практики остання не містить, тому скаржником не дотримано умову допуску справи до касаційного оскарження, у якій предметом позову є стягнення 74 389,66 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

27. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

28. Зважаючи на конкретні обставини цієї справи та відсутність обґрунтованих підстав, що підпадають під дію виключень з пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ "Альфа-Банк" згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

29. У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження Суд не розглядає клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження.

Керуючись нормами статті 234, пункту 2 частини 3 статті 287, пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 911/2996/20 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на рішення Господарського суду Київської області від 17.02.2021, додаткове рішення Господарського суду Київської області від 03.03.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2021.

2. Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді Н. Губенко

Л. Стратієнко