ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року Справа № 915/394/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Степановій С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фермерського господарства Паліда, комплекс будівель та споруд, 9, сільрада Баловненська, Новоодеський район, Миколаївська обл., 56664 ()

адреса представника: Шевченко І.В., вул. Генерала Карпенка, 26, м. Миколаїв, 54000

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Техноторг-Дон, пр. Героїв Сталінграду, 113/1, м. Миколаїв, 54025 ()

про визнання недійсною третейської угоди

за участю представників сторін:

від позивача: Важеніна С.А.;

від відповідача: Гетманцев В.І.;

від відповідача: Кравець В.О.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Фермерське господарство Паліда з позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсною третейську угоду, яка викладена у вигляді третейського застереження у п. 8.1 Договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 05.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по справі на 27.04.2021 року.

Витребувано у відповідача оригінал договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року між ФГ Паліда та ТзОВ Техноторг-Дон та оригінал специфікації (додаток до договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року) на суму 20 000, 00 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 27.04.2021 року відкладено підготовче засідання по справі на 03.06.2021 року.

Повторно витребувано у відповідача оригінал договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року між ФГ Паліда та ТзОВ Техноторг-Дон та оригінал специфікації (додаток до договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року) на суму 20 000, 00 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області 03.06.2021 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання по справі на 16.06.2021 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 06.06.2021 року оголошено перерву в підготовчому засіданні до 05.07.2021 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 05.07.2021 року закрито підготовче провадження у справі № 915/394/21. Розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 26.07.2021 року.

В судовому засіданні 26.07.2021 року судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

1. Правова позиція позивача.

Підставою позову позивачем зазначено, що між ФГ Паліда та ТзОВ Техноторг-Дон укладено договір купівлі-продажу у спрощений спосіб.

Позивач зазначає, що ТзОВ Техноторг-Дон звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області з позовними вимогами до ФГ Паліда про стягнення штрафних санкцій, 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на підставі укладеного між сторонами договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року.

Позивач зазначає, що оскільки директор ФГ Паліда Колбешкіна Л.Д. не підписувала договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року та позивач не погоджував даний договір, умови п. 8.1 договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року є недійсними.

Договір купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року, в якому викладено третейське застереження, ніколи не погоджувався та не укладався ФГ "Паліда" та ТзОВ Техноторг-Дон.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 5, 12 Закону України Про третейські суди, ст. 11, 92, 202, 203, 207, 215, 509, 626, 627 ЦК України, ст. 180, 181 ГК України.

2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

У відзиві на позовну заяву (вх. № 6332/21 від 27.04.2021) та у запереченнях на відповідь на відзив (вх. № 7426/21 від 18.05.2021 року) відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень відповідачем зазначено наступне:

- між відповідачем та позивачем було укладено договір купівлі-продажу за № 43/3 970 від 27.05.2016 року;

- відповідач вказує, що у зв`язку з простроченням виконання зобов`язань за договором ТзОВ «Техноторг-Дон» звернувся до постійно діючого Третейського суду при Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області з позовною заявою до ФГ «Паліда». 16.07.2020 року суддею Постійно діючого третейського суду при РТПП Миколаївської області прийнято рішення по справі № 5/2020, яким задоволено позовні вимоги;

- відповідач вважає, що позивач, з метою ухилення від виконання Рішення третейського суду, звернувся до суду та просить визнати третейську угоду недійсною, у вигляді третейського застереження у пункті 8.1. Договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016, що укладений між ТОВ «Техноторг-Дон» та ФГ «ПАЛІДА», посилаючись на приписи ст. 203, 215 ЦК України;

- відповідач зазначає, що ФГ «Паліда» своїми діями визнала існування взаємовідносин з відповідачем саме в рамках договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року та третейського застереження у пункті 8.1. Договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016, що укладений між ТзОВ «Техноторг-Дон» та ФГ «ПАЛІДА», оскільки сторонами було виконано договір купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 в повному обсязі, а саме здійснено оплату загальної вартості товару з посиланням на оплату за договором та підписано видаткову накладну № 103932 від 30.03.2020 з посиланням на договір;

- відповідач зазначає, що позивач, як на підставу визнання третейської угоди недійсною посилається на те, що договір купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 підписано не директором ФГ «ПАЛІДА». Проте, на спірному договорі окрім підпису є ще й печатка покупця, що факт наявності волевиявлення на укладення спірного договору та обізнаності ФГ «ПАЛІДА» підтверджується видатковою накладною та тим, що ФГ «ПАЛІДА» здійснила оплату за товар;

- позивач не заперечує справжність печатки та не надає суду доказів протиправності використання своєї печатки чи доказів її викрадення або втрати, так само як і доказів звернення до правоохоронних органів у зв`язку з викраденням чи втратою печатки, а тому відсутні правові підстави вважати, що печатка використовувалась ФГ «Паліда» використовувалась проти волі позивача;

- відповідач зазначає, що третейська угода, викладена у п. 8.1 Договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 не суперечить ані Цивільному кодексу України, ані іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам;

- посилання позивача на те, що він взагалі не звернув уваги на зазначення у рахунку та видатковій накладній договору є безпідставними, оскільки, позивач є самостійним суб`єктом підприємницької діяльності, який здійснює останню на власний ризик;

- сплата відповідачем за товар та підписання видаткової накладної свідчать про схвалення правочину.

Заперечення обґрунтовані приписами ст. 5, 12, 55 Закону України «Про третейські суди», ст. 16, 203, 204, 215, 239, 241, 629 ЦК України, ст. 22, 226 ГПК України та практикою ВП ВС.

У відповіді на відзив (вх. 6992/21 від 11.05.2021 року) позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування зазначає наступне:

- позивач зазначає, що між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу у спрощений спосіб на покупку культиватора (артикул КРНВ-4,2 б/у) в кількості 1 шт вартістю 20 000, 00 грн.;

- позивач вказує, що в призначенні платежу у платіжному дорученні № 419 від 04.03.2020 позивач зазначив «оплата за культиватор КРНВ-4.2. б/у згідно рахунку № 544023 від 04.03.2020 р., в. т.ч. ПДВ 20%». Будь яких посилань на договір № 43/3 970 від 27.05.2016 у призначенні платежу не має;

- позивач зазначає, що здійсненням оплати по виставленому відповідачем рахунку, позивач ніяким чином не підтверджував існування договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016, тим більше існування узгодженої третейської угоди, викладеної у договорі купівлі-продажу. Позивач взагалі не звернув уваги на зазначення у рахунку та видатковій накладній на реквізити договору, оскільки даний договір ним не підписувався;

- позивач зазначає, що позивач, керуючись своїх законним правом захищати свої інтереси звернувся до господарського суду, оскільки на підставі не укладеного третейського застереження (третейської угоди), третейський суд розглянув справу та виніс рішення відносно позивача;

- позивач вказує, що ознайомившись з копію договору купівлі-продажу, яка знаходилась в матеріалах справи № 5/2020 Постійно діючого Третейського суду при РТПП Миколаївської області зазначає, що керівник позивача або інша уповноважена ним особа не проставляли печатку ФГ «ПАЛІДА» на договорі купівлі-продажу та специфікації до нього.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

Позивач звернувся до суду із даним позовом про визнання недійсною третейської угоди, яка викладена у вигляді третейського застереження у п. 8.1 договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 164 ГПК України у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Позивач на виконання ч. 3 ст. 164 ГПК України в позовній заяві (вх. № 4610/21 від 29.03.2021 року) та клопотанні про призначення експертизи та витребування доказів (вх. № 4643/21 від 29.03.2020 року) повідомив суд, що копію договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року отримав під час ознайомлення з матеріалами справи № 5/2020, яка розглядалась Постійно діючим Третейським судом при Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області. Оскільки, договір купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року не підписано директором ФГ «ПАЛІДА», тому позивач не може надати його оригінал, внаслідок чого позивачем заявлено клопотання про витребування у ТзОВ «Техноторг-Дон» оригіналу договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року.

Позивачем до матеріалів справи додано ксерокопію договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року (арк. 20-21).

З наданих копій договору вбачаються наступні умови.

Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець у порядку й на умовах, передбачених даним договором, зобов`язується прийняти й оплатити техніку (далі по тексту - товар), асортимент, кількість та комплектність якої визначається сторонами у специфікації (додаток до цього договору).

Відповідно до п. 8.1 договору всі спори, протиріччя чи вимоги, що виникають із цього договору чи пов`язані з ним, в тому числі ті, що стосуються виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають вирішенню у постійно діючому Третейському суді при Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області згідно з його Регламентом.

Склад Третейського суду 1 арбітр Андреєва Олена Анатоліївна.

Місце проведення засідання Третейського суду - м. Миколаїв, приміщення Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, № 41.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області про відкриття провадження у справі від 05.04.2021 року витребувано у відповідача оригінал договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року між ФГ Паліда та ТзОВ Техноторг-Дон та оригінал специфікації (додаток до договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року) на суму 20 000, 00 грн.

Вимоги ухвали суду відповідачем не виконано. Оригінали документів не подано. Причини не зазначено.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 27.04.2021 року повторно витребувано у відповідача оригінал договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року між ФГ Паліда та ТзОВ Техноторг-Дон та оригінал специфікації (додаток до договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року) на суму 20 000, 00 грн.

Вимоги ухвали суду відповідачем не виконано. Оригінали документів не подано.

07.05.2021 року відповідач звернувся Відділення поліції № 1 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП Миколаївської області із заявою, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 357 КК України (підроблення договору купівлі-продажу невідомою особою), що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудовий розслідувань.

В цей же день листом від 07.05.2021 Відділенням поліції витребувано у ТзОВ "Техноторг-Дон" оригінал договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 та оригінал специфікації до договору № 43/3 970 від 27.05.2016 (арк. 99).

Відповідач у клопотанні (вх. № 7227/21 від 13.05.2021 року) зазначив, що запитом Відділення поліції № 1 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП Миколаївської області № 7798/51/8-2021 від 07.05.2021 витребувано у ТзОВ Техноторг-Дон оригінал договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 та оригінал специфікації до договору № 43/3 970 від 27.05.2016 (арк. 99).

На виконання запиту відповідач ТзОВ Техноторг-Дон листом № 138 від 11.05.2021 року надав Відділенню поліції № 1 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП Миколаївської області оригінал договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 та оригінал специфікації до договору № 43/3 970 від 27.05.2016 (арк. 100).

До матеріалів справи відповідачем надано копію договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 та копію специфікації до договору № 43/3 970 від 27.05.2016 (арк. 101-103).

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 03.06.2021 року витребувано у Відділення поліції № 1 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП Миколаївської області: оригінал договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року та оригінал специфікації до договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року, які було подано ТОВ Техноторг-Дон згідно супровідного листа № 138 від 11.05.2021 на запит № 7798/51/8-2021 від 07.05.2021 в рамках кримінального провадження 0000431.

Вимоги ухвали суду відповідачем не виконано. Оригінали документів не подано. Причини не зазначено.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 16.06.2021 року повторно витребувано у Відділення поліції № 1 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП Миколаївської області: оригінал договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року та оригінал специфікації до договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року, які було подано ТОВ Техноторг-Дон згідно супровідного листа № 138 від 11.05.2021 на запит № 7798/51/8-2021 від 07.05.2021 в рамках кримінального провадження 0000431.

В цей же день 16.06.2021 Відділенням поліції № 1 складено супровідний лист № 10750/51/8-21 від 16.06.2021 (вх. № 9956/21 від 30.06.2021), в якому відділення поліції повідомило суд, що оригінал договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року та оригінал специфікації до договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року скеровано до Миколаївського НДЕКЦ 09.06.2021 року (арк. 161).

До супровідного листа додано копію постанови дізнавача СД відділення поліції № 1 Миколаївського РУП ГЕНП в Миколаївській області про призначення судової почеркознавчої експертизи від 04.06.2021 року, відповідно до якої вбачається, що відділенням поліції 04.06.2021 призначено судову почеркознавчу експертизу та направлено до експертної установи для проведення експертизи, зокрема:

- договір купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року, який укладено між ТОВ «Техноторг-Дон» та ФГ «Паліда»;

- додаток до договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року, а саме специфікація (арк. 163-167).

В постанові дізнавача не зазначено, що до експертної установи направлено саме оригінали вищевказаних документів.

Як на підставу позовних вимог позивач у позовній заяві посилається на те, що директор ФГ Паліда Колбешкіна Л.Д. не підписувала договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року та позивач не погоджував даний договір, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи (вх. 4643/21 від 29.03.2021 року).

Предметом експертного дослідження мала бути справжність підпису директора Колбешкіної Л.Д. на договорі купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року, оскільки відповідач зазначає, що договір купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року директор ФГ Паліда Колбешкіна Л.Д. не підписувала.

Отже, оскільки вимоги ухвали суду від 05.04.2021, 27.04.2021, 03.06.2021 та від 16.06.2021 не виконано, ані відповідачем ТзОВ «Техноторг-Дон», ані Відділенням поліції № 1 Миколаївського РУП ГУ НП Миколаївської області оригінал договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року суду не подано, що в свою чергу унеможливило проведення у справі судової почеркознавчої експертизи (за відсутності об`єкта дослідження), в підготовчому засіданні 05.07.2021 року судом відмовлено в задоволенні клопотання про призначення експертизи, у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що унеможливлює проведення експертизи.

ІV. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 ЦК України дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами.

Положення ч. 2 ст. 205 ЦК України не поширюється на правочини, які відповідно до ч. 1 ст. 208 ЦК України належить вчиняти у письмовій формі (постанова ВС від 21.03.2019 року по справі № 303/2893/13-ц).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 58-1 ГК України суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим.

Наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 8 ст. 85 ГПК України обставини, встановлені рішенням третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, виправдувальним вироком суду у кримінальному провадженні, ухвалою про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи господарським судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 91 ГПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до ч. 11 ст. 80 ГПК України у разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

Відповідно до ч. 7, 10 ст. 81 ГПК України будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 102 ГПК України при визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

У разі ухилення учасника справи від подання суду на його вимогу необхідних для проведення експертизи матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, що перешкоджає її проведенню, суд залежно від того, яка особа ухиляється, а також яке ця експертиза має значення, може визнати встановленою обставину, для з`ясування якої експертиза була призначена, або відмовити у її визнанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Системний аналіз положень вищевказаних норм процесуального законодавства дозволяє дійти висновку, що одним із принципів господарського судочинства є змагальність сторін (ч. 3 ст. 2 ГПК України), яка полягає у поданні саме сторонами доказів до суду. При цьому, кожна сторона на підставу своїх вимог або заперечень подає докази. Положеннями ГПК України передбачено наслідки вчинення або невчинення відповідних процесуальних дій для сторін.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 05.04.2021 року суд витребував у відповідача оригінали документів. При цьому, в ухвалі суду зазначено про подання позивачем одночасно із позовною заявою клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, розгляд якого призначено судом в підготовчому засіданні. В ухвалі судом також було роз`яснено наслідки неподання витребуваних судом документів. Отже, відповідач був обізнаний як з метою витребування документів, так і з відповідними наслідками неподання суду документів. Відповідачем вимоги ухвали суду не виконано, у зв`язку з чим суд ухвалою від 27.04.2021 року повторно витребував у відповідача документи. Натомість, після повторного витребування судом документів відповідачем подано до органів поліції заяви про вчинення кримінального правопорушення та подано документи. Вказане свідчить, що відповідач, не зважаючи на знаходження на розгляді в суді даної господарської справи, дійшов висновку про необхідність подання документів до органів поліції. Викладене, дозволяє суду стверджувати, що відповідач усвідомлював та був обізнаний з процесуальними наслідками вчинення відповідних дій.

Враховуючи вищевикладене, усне клопотання позивача про застосування положень ст. 102 ГПК України, суд, керуючись приписами ч. 6 ст. 91 ГПК України не бере до уваги відповідні письмові докази (подані сторонами копії договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року та специфікації до договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року).

В силу приписів ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Факт укладення письмового договору може підтверджуватись лише письмовим договором. В спірному випадку, відповідачем не подано суду оригіналу договору, що ддозволяє стверджувати про те, що договір купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року не укладений, тобто такий, що не створює юридичних наслідків для сторін, оскільки оригіналу вказаного договору суду не подано, що унеможливлює встановлення як факту підписання/не підписання договору, так і встановлення факту наявності/відсутності печаток сторін.

Відсутність у суду оригіналу документа (договору купівлі-продажу) унеможливлює встановлення як факту його вчинення (укладення), так і його умов.

Щодо посилання відповідача на обставини визнання позивачем взаємовідносин з відповідачем саме в рамках договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року, то суд зазначає наступне.

В спірному випадку в суду відсутні правові підстави для застосування положень ст. 241 ЦК України щодо схвалення правочину, оскільки положення ст. 241 ЦК України регулюють питання вчинення правочину з перевищенням повноважень, тобто ті випадки, коли правочин вже вчинений представником з перевищенням повноважень. В спірному випадку правочин взагалі не вчинено (не досягнуто згоди щодо істотних умов шляхом його підписання).

Загальні засади недійсності договорів та правові визначені ст. 215 ЦК України, якою закріплено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

При цьому ст. 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису ч. 1 ст. 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у ч. 1 ст. 215 ЦК України, так і у ст. 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли (постанова КЦС ВС від 19.08.2020 № 387/970/17 ).

Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію (постанова КЦС ВС від 19.08.2020 № 387/970/17 ).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує ч. 2, 3 ст. 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими (постанова ВП ВС від 16.06.2020 № 145/2047/16-ц (14-499цс19).

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено (постанова КЦС ВС від 19.08.2020 № 387/970/17; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) ).

Встановивши, що спірна угода позивачем не підписувалась, тобто вона не є укладеною, суду належало відмовити в задоволенні позову про визнання такої угоди недійсною (постанова КЦС ВС від 19.08.2020 № 387/970/17 ).

Враховуючи, що суду не подано належних доказів вчинення правочину (укладення та підписання між сторонами оспорюваного договору купівлі-продажу № 43/3 970 від 27.05.2016 року), в суду відсутні правові підстави для визнання недійсним договору, який не укладено.

В позові слід відмовити.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір в розмірі 2 270, 00 грн. покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 130, 191, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 06.08.2021 року.

Суддя Е.М. Олейняш