ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про відкриття провадження у справі

02 серпня 2021 року Справа № 913/484/21
Провадження № 30/913/484/21
Суддя господарського суду Луганської області Голенко І.П., розглянувши матеріали позовної заяви № 15/2-239вих-21 від 16.07.2021
заступника керівника Луганської обласної прокуратури, м. Сєвєродонецьк Луганської області, в інтересах держави в особі
Луганської обласної державної адміністрації обласної військово-цивільної адміністрації, м. Сєвєродонецьк Луганської області
до відповідача Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області, смт Троїцьке Троїцького району Луганської області
про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.
Заступник керівника Луганської обласної прокуратури звернувся до господарського суду Луганської області в інтересах держави в особі Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації з позовом до відповідача Троїцької селищної ради про витребування земельної ділянки, в якому заявлені вимоги про:
В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначив, що відповідно до п. 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України Державне підприємство «Білокуракинське лісомисливське господарство» набуло право постійного користування спірною земельною лісовою ділянкою. Водночас, була здійснена передача зазначеної земельної ділянки в комунальну власність Троїцької селищної об`єднаної територіальної громади з порушенням норм земельного та лісового законодавства за відсутності волі власника земельної ділянки в особі Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації на її передачу. Фактично було допущено незаконну зміну цільового виду використання спірної земельної ділянки на сільськогосподарську та подальшу передачу з державної власності у комунальну власність відповідача з порушенням вимог земельного законодавства.
Здійснюючи правове обґрунтування своїх позовних вимог, прокурор посилається на положення ст.ст. 387, 388 Цивільного кодексу України, якими врегульовано право пред`явлення віндикаційного позову.
Вказане стало підставою для звернення прокурора в інтересах держави з даним позовом до суду.
Заступник керівника Луганської обласної прокуратури у позові зазначив підставою для представництва інтересів у суді - бездіяльність позивача, яка полягає у невжитті Луганською обласною державною адміністрацією - обласною військово-цивільною адміністрацією, як органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у земельних правовідносинах щодо розпорядження вказаною земельною ділянкою, заходів щодо захисту інтересів держави, а саме: повернення земельної ділянки.
Частиною 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина 1).
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (частина 3).
Частиною 4 вказаної статті передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Системне тлумачення положень статті 53 ГПК України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.10.2019 у справі № 923/35/19, від 23.07.2020 у справі № 925/383/18).
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Наявність бездіяльності компетентного органу повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин.
Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, прокурор обґрунтовуючи на виконання вимог ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України порушення інтересів держави та необхідність їх захисту вказує, що зміна цільового призначення земель лісового фонду та передача органу місцевого самоврядування без належних на те законодавчих підстав загрожує порушенню використання земельної ділянки не за цільовим призначенням та порушує інтереси держави в особі Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації. Незаконна зміна цільового призначення та набуття Троїцькою селищною радою власності на земельну ділянку, яка з огляду на положення Конституції України є національним багатством, беззаперечно становить суспільний інтерес у сфері земельних правовідносин.
Крім цього, вказує, що органом уповноваженим державою на розпорядження землями лісогосподарського призначення є Луганська обласна державна адміністрація обласна військово-цивільна адміністрація. Однак, з боку Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації жодних заходів щодо повернення спірної земельної ділянки вжито не було. При цьому, прокурор зауважує, що відсутність претензійно-позовної роботи свідчить про нездійснення уповноваженим державним органом покладених на нього обов`язків, а відтак про його бездіяльність.
У відповідності до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України, обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 31 Лісового кодексу України визначено, що обласні державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території передають у власність, надають у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території.
З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що розпорядником земель лісогосподарського призначення, які належать до державної форми власності та розташовані за межами населених пунктів, є обласні державні адміністрації.
При цьому, як вбачається зі змісту викладених прокурором у позовній заяві доводів, відбулася безпідставна передача спірної земельної ділянки з земель державної власності в комунальну внаслідок незаконної зміни її цільового призначення з земель лісогосподарського на сільськогосподарське.
Луганська обласна державна адміністрація - обласна військово-цивільна адміністрація зареєстрована як юридична особа з організаційно-правовою формою - орган державної влади, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не перебуває в процесі припинення, кінцеве рішення про державну реєстрацію припинення юридичної особи в реєстрі відсутнє.
Таким чином, слід зазначити, що саме Луганська обласна державна адміністрація - обласна військово-цивільна адміністрація є органом уповноваженим на звернення до суду за захистом інтересів у спірних земельних правовідносинах.
Однак, до подання позовної заяви Луганська обласна прокуратура звернулася з листом № 15/2-200вих-21 від 11.06.2021 до Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації про надання певної інформації щодо спірної земельної ділянки та про вжиття заходів спрямованих на усунення порушень вимог земельного законодавства та попереджено, що у разі невжиття відповідних заходів до захисту інтересів держави, обласна прокуратура має намір звернутись до суду в інтересах держави в особі Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації із позовом про витребування на користь держави вищевказаної земельної ділянки.
Луганська обласна державна адміністрація - обласна військово-цивільна адміністрація надала відповідь листом № 4/01.01.-13-3062 від 24.06.2021, в якому обмежилась констатацією факту державної реєстрації права комунальної власності на спірну земельну ділянку та зазначила про відсутність достатніх повноважень щодо порушення питання про витребування земельних ділянок сільськогосподарського призначення.
Так, з метою дотримання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» заступником керівника Луганської обласної прокуратури до позовної заяви додано копію листа № 15/2-234вих-21 від 15.07.2021 (з доказом направлення Луганській обласній державній адміністрації - обласній військово-цивільній адміністрації, опис вкладення від 15.07.2021), який за своєю суттю, є повідомленням прокурора до Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації про намір звернутися з заявленим позовом до суду.
За таких обставин, зважаючи на те, що у даному випадку з боку позивача Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації має місце нездійснення захисту інтересів держави, що очевидно виявляється в його усвідомленій пасивній поведінці, яка полягає у тому, що він усвідомлює порушення інтересів держави, але всупереч цим інтересам протягом тривалого проміжку часу за їх захистом до суду не звертається, проти чого не заперечує і останній у своєму листі, а також беручи до уваги доцільність та необхідність захисту інтересів держави, і те, що дії прокурора спрямовані на недопущення незаконного використання спірної земельної ділянки та запобігання порушенню права власності на неї, тобто на захист інтересів держави у сфері земельних правовідносин, господарський суд приходить до висновку про наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі позивача Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації в суді та підтверджує їх.
Разом з тим, у вступній частині позовної заяви, де зазначено учасників справи, прокурор у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача зазначає:
Згідно ч. 1 ст. 50 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.
Частиною 3 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у заявах про залучення третіх осіб зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.
Однак, у позовній заяві взагалі не наведено обґрунтування, на підставі якого слід залучити вказане підприємство.
Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відповідність її вимогам, встановленим ст.ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).
Підстави для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі, що встановлені зазначеним процесуальним кодексом, відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 176 ГПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви.
Відтак, подані матеріали є достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 176 ГПК України передбачено, що про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються, зокрема, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.
Частиною 1 статті 12 ГПК України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження, 2) позовного провадження (загального або спрощеного).
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 3 ст. 247 ГПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши матеріали позовної заяви, беручи до уваги значення справи для сторін, обраний спосіб захисту, категорію та складність справи, характер спірних правовідносин і предмет доказування, суд вважає за необхідне розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
У свою чергу суд звертає увагу, що у відповідності до положень абз. 2 ч. 5 ст. 53 ГПК України, беручи до уваги висновок суду про відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначена Луганська обласна державна адміністрація обласна військово-цивільна адміністрація набула статусу позивача.
Положеннями ст. 181 ГПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Суд звертає увагу сторін на те, що відповідно до ч. 1 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (ч. 9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).
Керуючись ст.ст. 12, 53, 120, 176, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Підтвердити наявність підстав для представництва заступника керівника Луганської обласної прокуратури інтересів держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації, в суді із заявленими позовними вимогами.
2. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 913/484/21.
3. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.
4. Підготовче засідання у справі призначити на 25.08.2021 об 11 год. 00 хв.
5. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Луганської області за адресою: м. Харків, проспект Науки, 5, 2-й поверх, зал судових засідань № 205.
7. Прокурору у строк до 25.08.2021 подати суду відповідь на відзив відповідача, з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України, копію відповіді надіслати учасникам справи, докази цього подати суду.
8. Позивачу у строк до 20.08.2021 подати суду письмові пояснення щодо заявленого прокурором позову, в яких вказати, чи підтримується позов прокурора чи ні; копію пояснень надіслати іншим учасникам справи, докази цього подати суду.
9. Встановити відповідачу строк до 20.08.2021 для подачі суду відзиву на позовну заяву, з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, копії відзиву надіслати учасникам справи, докази цього подати суду.
10. Звернути увагу учасників справи, що до їх заяв по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву; відповідь на відзив; заперечення) додаються докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються їх пояснення, заперечення, аргументи та міркування, якщо такі докази не надані іншими учасниками справи, а також додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) вказаних заяв і доданих до них доказів іншим учасникам справи, також до заяв по суті справи, які підписані представником учасника справи, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження його представника.
11. Звернути увагу сторін на те, що при визначенні строків отримання ними процесуальних документів від суду та від інших учасників справи, з метою недопущення зловживанням процесуальними правами, судом враховуються Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.
12. Повідомити учасників справи про наявність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відповідно до ст. 197 ГПК України та Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 № 196.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 02.08.2021 та оскарженню не підлягає.

Суддя І.П. Голенко