ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/1312/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

при секретарі судового засідання Соколовій М.В.

представники учасників справи не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сістем Компані Менеджмент»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.04.2021, ухвалене суддею Ржепецьким В.О., м. Миколаїв, повний текст складено 16.04.2021

у справі № 915/1312/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сістем Компані Менеджмент»

до відповідачів:

1. Первомайської міської ради Миколаївської області

2. Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області

про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сістем Компані Менеджмент» (ТОВ «Сістем Компані Менеджмент») звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області (далі Міськрада) та Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області (далі Виконком), в якому просило суд усунути перешкоди у здійсненні ТОВ Сістем Компані Менеджмент права користування та розпорядження нежитловими приміщеннями загальною площею 164,1 кв. м. по вул. І. Виговського, 16, м. Первомайськ Миколаївської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104) шляхом визнання недійсним рішення Виконкому № 944 від 12.12.2008 та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС № 317633 від 02.04.2009 в частині посвідчення права власності територіальної громади міста Первомайська в особі Міськради на нежитлові приміщення загальною площею 164,1 кв.м.

Позов мотивований тим, що Міськрада неправомірно користується та розпоряджається належним ТОВ «Сістем Компані Менеджмент» нерухомим майном.

Зокрема, позивач зазначив, що станом на 2007 рік введений в експлуатацію об`єкт нерухомого майна (нежитлові приміщення загальною площею 164,1 кв.м. по вул. К.Маркса, 16 в м. Первомайськ Миколаївської області) був закріплений на праві повного господарського відання за КП «Первомайське ЖЕО» та під час ліквідаційної процедури був включений до складу ліквідаційної маси та реалізований за договором купівлі-продажу від 08.09.2008 ОСОБА_1 .

На підставі договору від 22.10.2008, який рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2010 у справі №2-29 визнано дійсним, право власності на об`єкт нерухомого майна набув ОСОБА_2 , який в подальшому передав його до статутного фонду ТОВ «Сістем Компані Менеджмент».

Натомість, 12.12.2008 Виконком прийняв рішення № 944, на підставі якого було оформлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яким посвідчено право комунальної власності територіальної громади м. Первомайська в особі Міськради на нежитлові приміщення, до якої включено і спірні нежитлові приміщення площею 164,1 кв.м.

Виконком не міг здійснювати правомочності щодо володіння, користування та розпорядження цим об`єктом нерухомого майна. Відсутність на дату прийняття рішення у реєстрі прав власності на нерухоме майно відомостей про проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_2 , не є підставою для висновку про відсутність самого права та неможливість переходу вказаного права.

Заперечуючи проти задоволення позову, Міськрада та Виконком зазначили наступне.

На момент порушення справи про банкрутство КП Первомайське ЖЕО, приміщення, розміщені за адресою: АДРЕСА_1 (вул. Івана Виговського, 16) у місті Первомайську вже не були на праві господарського відання у КП Первомайське ЖЕО, відповідно, й не могли бути включені до складу ліквідаційної маси під час ліквідаційної процедури. Вони не могли бути реалізовані 08.09.2008 під час ліквідаційної процедури КП Первомайське ЖЕО за простим договором купівлі-продажу ОСОБА_1 , а потім 22.10.2008 ОСОБА_2 ;

Спірне нерухоме майно належить територіальній громаді м. Первомайська на підставі свідоцтва про право власності.

Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2010 визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 22.0.2008 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Виконкомом подано заява про перегляд справи за нововиявленими обставинами, проте у задоволені заяви відмовлено у зв`язку з тим, що виконавчий комітет не був стороною під час розгляду справи щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Позивачем додано технічний паспорт на групу нежитлових приміщень загальною площею 164,1 кв.м, що розташовані в АДРЕСА_1 виготовлений ТОВ «АБК АрхСіті» станом на 01.04.2019, який має номер інвентарної справи 1360. Проте, технічний паспорт на нежитлове приміщення загальною площею 242,8 кв.м., виготовлений КП Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації станом на 12.02.2016, має номер інвентарної справи 1500.

Відмінність номера інвентарної справи нежитлового приміщення, що належить ТОВ Систем компані Менеджмент та нежитлового приміщення, яке належить Первомайській міській раді, дає підстави для висновку про те, що це є різні об`єкти, а не одне і те ж приміщення, як про це зазначає позивач.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 06.04.2021 у справі № 915/1312/20 у задоволенні позову ТОВ Сістем Компані Менеджмент відмовлено повністю.

Місцевий господарський суд дійшов наступних висновків.

На підтвердження факту перебування спірного приміщення у власності КП «Первомайське ЖЕО», позивачем надано ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 01.04.2009 у справі №5/639/07, яка не містить жодних технічних характеристик нежитлового приміщення, за допомогою яких його можна було б ідентифікувати з-поміж інших розташованих за тією самою адресою.

Не подано позивачем і договорів купівлі-продажу від 08.09.2008 (про купівлю нежитлових приміщень ОСОБА_1 ) та від 22.10.2008 (про їх купівлю ОСОБА_2 ). Замість цих правочинів, позивачем надаються рішення третейського суду від 20.10.2008 та Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2010 у справі №2-29, якими вказані договори визнано дійсними.

Стосовно набуття права власності на об`єкт нерухомості за рішенням третейського суду, суд зазначив, для визнання державою прав власності на нерухоме майно на підставі рішення третейського суду, є необхідним дотримання порядку видачі компетентним судом виконавчого документу, проте позивачем не надано доказів звернення до виконання рішення третейського суду для вирішення конкретного спору від 20.10.2008, отже право, яке ним встановлено може бути визнане лише сторонами відповідного спору. Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності третейських судів та виконання рішень третейських судів» з підвідомчості третейських судів виключено справи у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки.

Рішення суду не може вважатись правочином, на підставі якого виникає право власності. Право власності виникає з правочину, а не рішення суду про визнання його дійсним. Для підтвердження обставин набуття права власності на нерухоме майно необхідно подати сам правочин, з якого воно виникло.

Отже, докази, подані відповідачем, на думку суду, з більшою вирогідністю ніж неналежні докази позивача свідчать про те, що спірне майно перебуває в комунальній власності.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Суд дійшов помилкового висновку про те, що позивачем не доведено факту набуття права власності на спірний об`єкт нерухомості.

Скаржник зазначає, що на підтвердження цих обставин ним додано копію рішення учасника ТОВ «Сістем Компані Менеджмент» про збільшення статутного капіталу за рахунок додаткового вкладу від 15.07.2019 та копію акту приймання-передачі майна до статутного капіталу ТОВ «Сістем Компані Менеджмент» від 15.07.2019, який є правочином, що підтверджує волевиявлення сторін, має юридичні наслідки набуття та припинення права власності на нерухоме майно. Вказаний акт в судовому порядку не оскаржувався, являється чинним та правомірним, та підтверджує факт набуття ТОВ Сістем Компані Менеджмент права власності на спірний об`єкт нерухомого майна.

Суд, посилаючись на відсутність в ухвалі Господарського суду Миколаївської області від 01.04.2009 технічних характеристик нежитлового приміщення, залишив поза увагою інші письмові докази, зокрема, дані технічної інвентаризації нерухомого майна, акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 03.04.2006 та рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2010 у справі №2-29, в якому наведені технічні характеристики.

Суд, зазначаючи, що договір купівлі-продажу є неукладеним і таким, що не породжує для сторін права та обов`язки, попри існування рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2010 у справі № 2-29, яким навпаки, установлена дійсність такого правочину, порушив конституційний принцип правової визначеності, відповідно до якої рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2021 для розгляду вказаної апеляційної скарги сформовано колегію у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 за апеляційною скаргою ТОВ Сістем Компані Менеджмент на рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.04.2021 у справі № 915/1312/20 відкрито апеляційне провадження, встановлено Міськраді та Виконкому строк до 31.05.2021 для подання відзиву та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань.

03.06.2021 від Виконкому надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про її безпідставність та необґрунтованість, зокрема, що суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено факту набуття права власності на спірний об`єкт нерухомості.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 справу № 915/1312/20 призначено до розгляду на 17.06.2021 о 10:00 год.

В судове засідання 17.06.2021 представники учасників справи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 17.06.2021 оголошено перерву до 05.08.2021 о 10:30 год., про що постановлено протокольну ухвалу.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.06.2021 вирішено розглянути апеляційну скаргу ТОВ Сістем Компані Менеджмент поза межами строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України, у розумний строк. Повідомлено учасників справи про те, що судове засідання відбудеться 05.08.2021 о 10:30 год.

В судове засідання 05.08.2021 представники учасників справи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи, рішенням Виконавчого комітету Первомайської міської ради народних депутатів Миколаївської області від 01.12.1981 № 832 «О передаче с баланса горОНО дома грудного ребенка» приміщення будинку грудної дитини передано на баланс ЖЕК і художньої майстерні (на сьогодні нежитлові приміщення по вул. І. Виговського, 16 (К. Маркса)) (а.с.190 т.1).

Рішенням Виконавчого комітету Первомайської міської ради народних депутатів Миколаївської області від 02.04.1997 № 71 «Про передачу с баланса ЖЕО частини приміщення по вул. К.Маркса, 16» частина приміщення площею 129,0 кв.м. передана на баланс прокуратури Первомайського району (а.с.202 т.1).

Рішенням Первомайської міської ради Миколаївської області від 27.02.2007 року № 7 «Про передачу житлового фонду, нежитлових споруд та іншого майна з балансу Первомайського ЖЕО» нежитловий будинок по вул. К.Маркса, 16 передано на баланс виконавчого комітету Первомайської міської ради (а.с.114 т.1).

Рішенням Первомайської міської ради Миколаївської області від 28.04.2007 року № 22 «Про передачу житлового фонду, нежитлових споруд та іншого майна на баланси комунальних підприємств» нежитловий будинок по вул. К.Маркса, 16 передано на баланс комунального підприємства «Житло» (а.с.110 т.1).

Рішеннями Виконкому від 26.09.2008 № 671 «Про оформлення права власності на нежитлове приміщення по вул. Карла Маркса, 16» та від 12.12.2008 № 944 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 26.09.2008 року № 671 «Про оформлення права власності на нежитлове приміщення по вул. Карла Маркса, 16» вирішено оформити право власності та видати свідоцтво про право власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення по вул. Карла Маркса, 16 загальною площею 241,4 кв.м. за територіальною громадою міста Первомайська (а.с.105, 106 т.1).

02.04.2009 Виконкомом видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія САС 317633 на нежитлове приміщення за адресою Миколаївська область, м. Первомайськ, вулиця Маркса К, буд. 16, загальною площею 241,4 кв.м, де власником є територіальна громада міста Первомайська в особі Первомайської міської ради (комунальна форма власності).

Право власності зареєстровано в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації номер, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22362858 від 02.04.2009 та випискою підтвердження чинності запису щодо реєстрації права власності станом на 31.12.2012 Комунального підприємства «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 724/06-01-06 від 19.08.2019.

Рішенням Первомайської міської ради Миколаївської області від 28.05.2009 року № 20 «Про передачу нежитлового фонду міста Первомайська» нежитлове приміщення по вул. К.Маркса, 16 (241,4 кв.м.), яке станом на 01.04.2009 перебувало на балансі КП «Житло», передано на баланс Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради.

Рішенням Первомайської міської ради Миколаївської області від 29.08.2011 №9 «Про надання повноважень КП «Затишок» та КП «Тепло» на укладання договорів оренди комунального майна» нежитлове приміщення по вул. К.Маркса, 16 (241,4 кв.м) передано на баланс комунального підприємства «Затишок».

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.07.2007 було порушено провадження у справі № 5/629/07 про банкрутство КП «Первомайське ЖЕО».

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.04.2009 у справі № 5/629/07 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, припинено провадження у справі.

Судом у зазначеній справі встановлено, що в ході ліквідаційної процедури виявлено майно, яке знаходилось у банкрута на праві повного господарського відання, в тому числі нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 , які в подальшому включено до ліквідаційної маси банкрута.

Рішенням третейського суду для вирішення конкретного спору від 20.10.2008 визнано дійсним укладений 08.09.2008 між Первомайським ЖЕО (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) договір купівлі-продажу нерухомого майна нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та визнано за ОСОБА_1 право власності на вказане майно.

Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2010 у справі №2-29 визнано дійсним укладений 22.10.2008 між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) договір купівлі-продажу нерухомого майна нежитлових приміщень загальною площею 164,1 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Вказане майно в подальшому передано ОСОБА_2 до статутного капіталу ТОВ «Сістем Компані Менеджмент» на підставі рішення учасника ТОВ «Сістем Компані Менеджмент» про збільшення статутного капіталу за рахунок додаткового вкладу від 15.07.2019 та акта приймання-передачі майна, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься відповідний запис (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104).

Предметом спору у даній справі є вимога ТОВ Сістем Компані Менеджмент усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження спірними нежитловими приміщеннями шляхом визнання недійсним рішення Виконкому № 944 від 12.12.2008 та свідоцтва про право власності серії САС № 317633 від 02.04.2009.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив, зокрема, з того, що позивачем не доведено факту набуття права власності на спірний об`єкт нерухомості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У розумінні положень наведеної норми право власності може бути порушено без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає йому користуватися та розпоряджатися своїм майном, тобто може звернутися до суду із негаторним позовом. Позивачем за негаторним позовом може бути власник або титульний володілець, у якого перебуває річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень стосовно користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Колегія суддів зазначає, що з позовом про усунення перешкод в користуванні майном може звернутись виключно його власник.

Частиною першою ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, саме позивач має довести належними та допустимими доказами факт набуття ним права власності на спірний об`єкт нерухомості.

З огляду на обставини набуття цього права, на які посилається позивач у позовній заяві, першочерговому доведенню підлягає факт перебування спірного приміщення у власності КП Первомайське ЖЕО станом на момент припинення провадження у справі про банкрутство та його реалізація в межах цієї процедури.

Разом з тим, на підтвердження цієї обставини позивачем надано лише ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 01.04.2009 у справі № 5/639/07, яка взагалі не містить жодних технічних характеристик спірного нежитлового приміщення.

Не подано позивачем і договорів купівлі-продажу спірного нерухомого майна, про які зазначено в позовній заяві, а саме: договору купівлі-продажу від 08.09.2008 щодо набуття права власності на майно ОСОБА_1 та договору купівлі-продажу від 22.10.2008 щодо купівлі цього майна ОСОБА_2 .

Замість цих правочинів, позивачем надані: рішення третейського суду для вирішення конкретного спору від 20.10.2008, яким визнано дійсним укладений 08.09.2008 між Первомайським ЖЕО (продавець) і ОСОБА_1 (покупець) договір купівлі-продажу нерухомого майна та визнано за останнім право власності на це майно, та рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2010 у справі №2-29, яким визнано дійсним укладений 22.10.2008 між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) договір купівлі-продажу нерухомого майна.

Щодо рішення третейського суду для вирішення конкретного спору від 20.10.2008, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про третейські суди» (в редакції станом на момент ухвалення вищевказаного рішення третейського суду) в Україні можуть утворюватися та діяти постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору (суди ad hoc).

Статтею 5 цього Закону встановлено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Положеннями Закону України Про третейські суди встановлено, що третейські суди приймають рішення тільки від свого імені. Рішення третейського суду є обов`язковими лише для сторін спору.

Відповідно до ст. 50 Закону України Про третейські суди сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов`язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень.

Відповідно до ст. 55 Закону України Про третейські суди рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню. Виконання рішення третейського суду, якщо воно потребує вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх службовими особами, здійснюється за умови видачі компетентним судом виконавчого документа.

Отже, для визнання державою права власності на нерухоме майно на підставі рішення третейського суду, є необхідним дотримання порядку видачі компетентним судом виконавчого документу.

Відповідно до ст. 56 Закону України Про третейські суди заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів звернення до компетентного суду із заявою про видачу виконавчого документа щодо виконання рішення третейського суду для вирішення конкретного спору від 20.10.2008, а тому вказане рішення третейського суду стосується лише сторін цього спору.

Щодо рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2010 у справі №2-29, колегія суддів зазначає наступне.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що позивач просив суд визнати договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна від 22.10.2008 дійсним в порядку ч. 2 ст. 220 ЦК України, відповідно до якої якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Рішення суду, постановлене в порядку ст.220 ЦК України, компенсує недоліки нотаріального оформлення правочину, але не замінює сам правочин.

Право власності виникає з правочину, а не рішення суду про визнання його дійсним.

Разом з тим, як вже зазначалось раніше, договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна від 22.10.2008 в матеріалах даної справи відсутній.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 640 ЦК України встановлено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що правила ст. 220 ЦК України не поширюються на правочини, які підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210, 640 ЦК України пов`язується з державною реєстрацією, тому вони є неукладеними і такими, що не породжують для сторін права та обов`язки.

Доводи скаржника про те, що факт набуття ТОВ Сістем Компані Менеджмент права власності на спірний об`єкт нерухомого майна підтверджено рішенням учасника ТОВ «Сістем Компані Менеджмент» про збільшення статутного капіталу за рахунок додаткового вкладу від 15.07.2019 та копією акту приймання-передачі майна до статутного капіталу ТОВ «Сістем Компані Менеджмент» від 15.07.2019 не приймаються колегію суддів до уваги, оскільки спірне майно було передано до статутного капіталу ТОВ «Сістем Компані Менеджмент» ОСОБА_2 , а оцінку набуття спірного майна ОСОБА_2 вже надана судом вище.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.04.2021 у справі № 915/1312/20 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на ТОВ «Сістем Компані Менеджмент».

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283

ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.04.2021 у справі № 915/1312/20 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сістем Компані Менеджмент» залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Сістем Компані Менеджмент»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 ГПК України.

Повний текст постанов складено 10.08.2021.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран

Суддя Л.В. Поліщук