ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2021 року м.Дніпро Справа № 908/75/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.

розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду, в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Одеська регіональна страхова компанія» на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.03.2021 (суддя Смірнов О.Г.; повне рішення складно 16.04.2021) у справі № 908/75/21

за позовом Приватного акціонерного товариства «Одеська регіональна страхова компанія», м. Одеса

до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», м. Запоріжжя

про стягнення 65275,00 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Приватне акціонерне товариство «Одеська регіональна страхова компанія» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 65275,00 грн, в порядку суброгації.

Позов мотивовано положеннями статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України, відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.03.2021 у справі № 908/75/21 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване поширенням на правовідносини сторін у даній справі положень підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту», відповідно до яких страховик набуває право для відмови у здійсненні виплатити страхове відшкодування, коли потерпілим чи особою, яка має право на отримання відшкодування, не було протягом року з моменту скоєння ДТП подано заяви про виплату страхового відшкодування.

Оскільки Приватне акціонерне товариство «Одеська регіональна страхова компанія» як старховик, який виплатив страхове відшкодування постраждалому унаслідок ДТП страхувальнику, з заявою до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» звернулося зі спливом одного року з моменту скоєння ДТП, місцевий господарський суд дійшов висновку що страховик винної у ДТП особи правомірно відмовив у виплаті страхового відшкодування.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Приватне акціонерне товариство «Одеська регіональна страхова компанія» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 18.03.2021 у справі № 908/75/21 і ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням місцевим господарським судом обставин справи, внаслідок чого ухвалене рішення є необґрунтованим, неправомірним і підлягає скасуванню.

Посилаючись на лист № 1125/19 від 19.08.2019, скаржник зазначає, що впродовж року відповідача повідомлено про настання ДТП і він знав, що позивач здійснює заходи, спрямовані на встановлення розміру спричинених цією подією збитків.

На думку скаржника, встановлене диспозицією статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право вимоги страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, до особи відповідальної за заподіяний збиток, є регресною вимогою, з якою він не зобов`язаній звертатися до особи, відповідальній за збиток або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність.

Скаржник зазначає, що він не є потерпілою особою в розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки здійснив страхову виплату потерпілій внаслідок ДТП особі, яку мав здійснити відповідач, а подання заяви на виплату страхового відшкодування не є обов`язком, а є елементом механізму реалізації права на отримання страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Крім того, у письмових поясненнях до апеляційної скарги, скаржник зазначив, що відповідно до пункту 12 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 22.10.2020 за результатами розгляду справи № 910/18279/19, скаржник вважає, що встановлений підпунктом 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк подання заяви про страхове відшкодування є строком позовної давності в розумінні Глави 19 Цивільного кодексу України, тому до нього підлягають застосуванню положення пункту 12 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим позов у даному випадку поданий в межах строків позовної давності.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Приватне акціонерне товариство «Уаск АСКА» відзив на апеляційну скаргу не надало.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.06.2021 відкрито провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Одеська регіональна страхова компанія» на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.03.2021 у справі № 908/75/21

Розгляд скарги вирішено провести в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БК «Ескадор» транспортний філіал товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Ескадор» (страхувальник) уклало 20.02.2019 з Приватним акціонерним товариством «Одеська регіональна страхова компанія» (страховик) договір страхування наземного транспорту № НТ/19-011 від 20.02.2019 (далі Договір страхування; а.с. 9-11).

Відповідно до пунктів 1.1, 2.1 Договору страхування за даним договором страховик зобов`язується за обумовлену плату (страховий платіж) при настанні страхового випадку відшкодувати прямі збитки страхувальника, пов`язані з передбаченими в договорі майновими інтересами страхувальника, в межах страхової суми. Об`єктом страхування за даним договором є майнові інтереси страхувальника, які не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземними транспортними засобами (далі застраховані ТЗ) в кількості 27 одиниць у відповідності з Додатком № 1 до даного Договору.

Згідно із пунктом 6.1 Договору страхування він укладений на період з 20.02.2019 по 19.02.2020 включаючи обидві дати.

Згідно з додатком № 1 до Договору до переліку застрахованих транспортних засобів включено напівпричіп-бочка марки «ALI RIZA USTA», державний номерний знак НОМЕР_1 .

На пр. А. Палладіна, 46-в у м. Києві 17.08.2019 о 21 год. 10 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Ford Mondeo», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , транспортного засобу «Ford S-MAX», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 та застрахованого транспортного засобу напівпричіпу-цистерни «ALI RIZA USTA», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3

Автомобіль «Ford Mondeo», державний номерний знак НОМЕР_2 , застраховано в Приватному акціонерному товаристві «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» за полісом № 106167524.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 18.10.2019 у справі № 759/18541/19 винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Ford Mondeo», державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 25).

Листом за вих.№ СА/НТ/19-037 від 17.08.2019 страхувальник повідомив страховику Приватному акціонерному товариству «Одеська регіональна страхова компанія» про настання дорожньо-транспортної пригоди подавши заяву-повідомлення про подію, що може бути визнано страховим випадком (а.с. 15).

Відповідно до звіту № 08-021 від 17.02.2020, проведеної за заявою страхової компанії спеціалістом-автотоварознавцем Фізичною особою-підприємцем Паляницею А.Б. автотоварознавчої експертизи, вартість матеріальної шкоди, завданої в результаті пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді причіпу «ALI RIZA USTA», державний номерний знак НОМЕР_1 , визначена з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 69380,00 грн (а.с. 26-29).

На оплату витрат, пов`язаних з проведенням дослідження з оцінки вартості матеріального збитку, завданого в результаті пошкодження причіпу «ALI RIZA USTA», державний номерний знак НОМЕР_1 , Фізична особа-підприємець Паляниця А.Б. виписав рахунок № 08-021 від 20.02.2020 на суму 935,00 грн.

Приватне акціонерне товариство «Одеська регіональна страхова компанія» 20.02.2020 підписало з Фізичною особою-підприємцем Паляницею А.Б. акт приймання-передачі виконаних робіт щодо проведення дослідження з оцінки вартості матеріального збитку, завданого в результаті пошкодження причіпу «ALI RIZA USTA», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 33-34).

Згідно з платіжним дорученням № 186 від 02.09.2020 Приватне акціонерне товариство «Одеська регіональна страхова компанія» перерахувало Фізичній особі-підприємцю Паляниці А.Б. 935,00 грн на оплату рахунку № 08-021 від 20.02.2020 (а.с. 20).

Товариство з обмеженою відповідальністю «БК «Ескадор» Транспортний філіал Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Ескадор» звернулося до Приватного акціонерного товариства «Одеська регіональна страхова компанія» з заявою на виплату страхового відшкодування від 17.02.2020, в якій просило виплатити страхове відшкодування для відновлення напівпричіпу-цистерни «ALI RIZA USTA», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 16).

Відповідно до страхового акту № СА НТ/19-037 від 17.02.2020 сума страхового відшкодування з урахуванням франшизи згідно договору страхування № НТ/19-011 від 20.02.2019 складає 64340,00 грн (а.с. 17-18).

Приватне акціонерне товариство «Одеська регіональна страхова компанія» перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю «БК «Ескадор» 64340,00 грн в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 184 від 20.02.2020 (а.с. 19).

Приватне акціонерне товариство «Одеська регіональна страхова компанія» звернулося до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» з заявою за вих.№ 04-049 від 14.09.2020 про виплату страхового відшкодування (в порядку регресу), в якій просило сплатити 64340,00 грн за полісом № 106167524 та 935,00 грн за проведену експертизу (а.с. 41-42).

Приватне акціонерне товариство «Одеська регіональна страхова компанія» звернулося до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» з листом-вимогою за вих.№ 04-054 від 15.10.2020, в якому просило сплатити суму в розмірі 64340,00 грн за полісом № 106167524 та 935,00 грн за проведену експертизу.

Листом за вих.№ 897 від 29.09.2020 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія АСКА» на підставі положень підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відмовило у здійсненні страхового відшкодування, у зв`язку з поданням заяви після спливу одного року з моменту заподіяння шкоди майну потерпілого (а.с. 39).

Листом № 1138 від 07.12.2020 відповідач також відмовив у здійсненні страхового відшкодування (а.с. 48).

6. Оцінка доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Предметом спору у даній справі є вимога страховика про відшкодування збитків, понесених в результаті здійснення страхової виплати за договором добровільного майнового страхування, до страховика винної у ДТП особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»).

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитків.

У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика.

Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимога до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Згідно з положеннями статті 11 Цивільного кодексу України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

При цьому визначаючи обов`язок страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ виплатити страхове відшкодування законодавцем у положеннях статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено випадки, з настанням яких страховик набуває правових підстав для відмови у здійсненні такої виплати, зокрема, у випадку, коли потерпілим чи особою, яка має право на отримання відшкодування, не було протягом року з моменту скоєння ДТП подано заяви про виплату страхового відшкодування.

Тобто право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного суду у постанові від 05.06.2018 за результатами перегляду справи № 910/7449/17.

Місцевим господарським судом встановлено, що ДТП сталося 17.08.2020 в той час як позивач звернувся до відповідача з заявою про страхове відшкодування 14.09.2020, тобто через рік після настання страхового випадку.

Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає.

Аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 за результатами перегляду справи № 465/4287/15.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду, що між сторонами у даній справі склалися відносини суброгації, на які поширюються положення підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому враховуючи звернення позивача до відповідача з заявою здійснення страхового відшкодування зі спливом одного року з моменту здійснення ДТП, правомірно відмовив у задоволенні позову.

Апеляційний господарський суд вважає помилковим висновок скаржника, що правовідносини між сторонами у даній справі є регресом.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора. Потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого.

Водночас регресом є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить із змісту статей 559 та 1191 Цивільного кодексу України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Зважаючи на зміст наведених норм Цивільного кодексу України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах).

При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою

Аналогічну позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17.

У зв`язку з виконанням Приватним акціонерним товариством «Одеська регіональна страхова компанія» договору добровільного майнового страхування НТ/19-011 від 20.02.2019 в частині здійснення страхової виплати особі, яка зазнала шкоди внаслідок ДТП, відповідно до положень статті 512 Цивільного кодексу України відбулася фактична заміна кредитора у деліктному зобов`язанні винуватця ДТП, застрахованого в Приватному акціонерному товаристві «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» за полісом № 106167524, здійснити відшкодування завданої шкоди.

Перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди деліктному зобов`язанні винуватця.

Доводи скаржника, що визначений підпунктом 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є строком позовної давності в розумінні Глави 19 Цивільного кодексу, який згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень продовжується на строк дії карантину, апеляційний господарський суд відхиляє з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» має на увазі форму захисту шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту).

Водночас положення підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлюють спеціальні строки, протягом яких кредитор (потерпілого) може реалізувати своє право на отримання страхового відшкодування від страховика винної у заподіянні шкоди особи та які, як зазначено вище, є присічними і поновленню не підлягають.

Законом України від 30.03.2020 № 540-ІХ продовжено на час карантину визначені статтею 258 Цивільного кодексу України строки.

При цьому Законом від 30.03.2020 № 540-ІХ зміни до статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не внесені, а визначені у цій статті строки не продовжені на час дії карантину.

Посилання скаржника на висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладені у постанові від 22.10.2020 за результатами перегляду справи № 910/18279/19, апеляційний господарський суд визнає необґрунтованими, оскільки у справі № 910/18279/19 касаційний господарський суд роз`яснив з якого моменту починається перебіг строку позовної давності при суброгації та при регресі та не відносив встановлений у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» річний строк звернення до страховика винуватця ДТП про здійснення страхового відшкодування до строків позовної давності.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України в разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Одеська регіональна страхова компанія» на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.03.2021 у справі № 908/75/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 18.03.2021 у справі № 908/75/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 03.08.2020.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд