ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2021 р. Справа№ 910/11241/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Разіної Т.І.

Михальської Ю.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ледже Артіс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 (повний текст складено 17.12.2020)

у справі №910/11241/20 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ледже Артіс"

про стягнення 11 210,45 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ледже Артіс" про стягнення 11 210,45 грн за скид стічних вод без умов на скид стічних вод.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором № 19591/5-05 на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі від 28.08.2018.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ледже Артіс" на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" 11 210,45 грн плати за скид стічних вод без відповідних умов та 2102,00 грн судового збору.

Аргументуючи судове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позивачем наявності правових підстав для стягнення в судовому порядку плати за скид стічних вод без відповідних умов у розмірі 11 210,45 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ледже Артіс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 у справі №910/11241/20 та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції викладеної у апеляційній скарзі відповідач зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, а також не з`ясовано обставин, що мають значення для справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що місцевим господарським судом не досліджено належність, допустимість актів, як доказів, на обґрунтування застосування адміністративно-господарської санкції.

За таких обставин, відповідач стверджує, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на недопустимих доказах, яким суд першої інстанції надав перевагу.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування судового рішення є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ледже Артіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 у справі №910/11241/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Разіної Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2021 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/11241/20. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ледже Артіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/11241/20.

До Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/11241/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ледже Артіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 у справі №910/11241/20 залишено без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

26.02.2021 до Північного апеляційного господарського суду від скаржника, на виконання вищезазначеної ухвали, надійшла апеляційна скарга в новій редакції, в якій відповідач просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ледже Артіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 року у справі №910/11241/20; зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 у справі №910/11241/20 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги. Вирішено здійснювати розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2021 у справі №910/11241/20 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/11241/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Разіна Т.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ледже Артіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 у справі №910/11241/20 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів: Разіної Т.І., Михальської Ю.Б. Вирішено апеляційний перегляд оскаржуваного рішення здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

28.08.2018 між Приватним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал", як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ледже Артіс", як споживачем, укладено договір на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі № 19591/5-05 (надалі за текстом - договір), згідно пункту 1.1. якого постачальник зобов`язується надавати споживачу послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у систему каналізації м. Києва за адресами об`єктів водоспоживання, зазначеними у дислокації об`єктів водоспоживання та водовідведення (яка є невід`ємною частиною цього договору), та на підставі пред`явлених споживачем умов на скид стічних вод у систему каналізації м. Києва (Умови на скид стічних вод). Споживач зобов`язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору та дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлений Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, Правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316, Правилами приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затвердженими розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.10.2011 № 1879, а також дотримуватись норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором.

Згідно пункту 1.5. договору, кількість стічних вод, які надходять у міську каналізаційну мережу, визначаються за показами засобів обліку стічних вод, або за кількістю води, що надходить споживачу із комунального водопроводу або інших джерел водопостачання згідно із показниками засобів обліку води.

Серед обов`язків відповідача, як споживача послуг, згідно підпункту 3.3.13. договору передбачено здійснення своєчасного продовження у встановленому порядку Умов на скид стічних вод.

Відповідно до пункту 4.11. договору у разі порушення споживачем пунктів 1.1., 1.5. цього договору, останній сплачує постачальнику плату за скид стічних вод без наданих Умов (дозволу) на скид стічних вод, яка нараховується у п`ятикратному розмірі тарифу за водовідведення відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно пункту 5.3. договору встановлено, що всі питання, не передбачені цим договором, регулюються чинним законодавством України.

Пунктом 7.1. договору визначено, що цей договір укладається строком на один рік і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір вважається пролонгованим на новий строк, якщо за 20 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про його припинення.

Факт укладення договору та його пролонгацію, в тому числі, його дію протягом періоду з 07.09.2019 по 31.12.2019 сторонами не заперечувався.

Листом-попередженням від 28.01.2020 № б/н позивач звернувся до відповідача із пропозицією у 10-денннй термін здійснити плату у розмірі 11 210,45 грн. згідно розрахунку Департаменту екологічного нагляду № 15/ВУ-Ф-04//469-12-2019 від 28.01.2020 за порушення вимог Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва від 12.10.2011 № 1879, вчинених на об`єкті за адресою: 04074, м. Київ, вул. Новозабарська, 2/6, літ "А".

Спір у даній справі виник, у зв`язку з нездійсненням відповідачем добровільної сплати господарської санкції за порушення правил скидання стічних вод у систему каналізації міста Києва, невизнання останнім вчиненого порушення, а тому позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогою про стягнення з відповідача грошових коштів за скид стічних вод без Умов на скид стічних вод у розмірі 11 210,45 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ледже Артіс" на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" 11 210,45 грн плати за скид стічних вод без умов на скид стічних вод та 2102,00 грн. судового збору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга скаржника не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає скасуванню чи зміні з наступних підстав.

Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України визначається Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (надалі за текстом - Правила № 190), які є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Відповідно до статей 30, 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"; статей 1, 2, 35, 38, 39, 42, 44, 70, 95, 99, 110, 111 Водного кодексу України (із змінами і доповненнями); статей 1 - 3, 5, 16, 19, 24, 31 - 35, 39 - 41, 47, 51, 68 - 70 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (із змінами і доповненнями); пунктів 1.2, 2.3, розділів 3 - 5, 11 - 15 Правил № 190, та з метою запобігання порушенням у роботі мереж і споруд каналізації, підвищення ефективності роботи і безпеки їх експлуатації та забезпечення охорони навколишнього природного середовища від забруднення скидами стічних вод, в межах функцій органу місцевого самоврядування, виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розпорядженням від 12.10.2011 № 1879 затверджені Правила приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва (надалі за текстом - Правила № 1879), які встановлюють, зокрема, вимоги до абонентів, які скидають стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обов`язки абонентів і водоканалу, порядок визначення величини плати за скидання стічних вод у міську каналізацію, порядок контролю за виконанням цих Правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення.

Згідно з пунктом 2.4. Правил № 1879 абоненти зобов`язані, зокрема, отримати Умови на скид та укласти договір з водоканалом відповідно до статей 19, 20 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання".

Відповідно до положень пункту 3.3 Правил № 1879 абоненти зобов`язані отримати у водоканалі Умови на скид згідно з додатком 2. Умови на скид видаються на один рік.

Пунктом 8.1. Правил № 1879 передбачено, що абонент не має права скидати стічні води без одержання Умов на скид.

Суд першої інстанції встановив, що у період з 19.09.2018 по 06.09.2019 включно, відповідачем були отримані Умови на скид стічних вод у систему каналізації м. Києва, реєстраційний № 2275, копія яких знаходиться в матеріалах справи.

Таким чином, враховуючи вказані положення Правил № 1879 та підпункту 3.3.13. договору відповідач був зобов`язаний здійснити своєчасне продовження у встановленому порядку Умов на скид стічних вод.

Відповідно до пункту 8.6. Правил № 1879 при порушенні цих Правил та Правил № 190 водоканал: за період самовільного (при відсутності чинного договору) користування міською каналізацією виконує розрахунок обсягу стічних вод згідно з пунктом 7.8 розділу 7 цих Правил з моменту початку такого користування, але за період не більше трьох років і до усунення порушення; а також, має право розглядати весь обсяг стічних вод (за розрахунковий період) як такий, що перевищує договірний, і плата за його скидання встановлюється в п`ятикратному розмірі тарифу за водовідведення, зокрема, у разі відсутності у абонента Умов на скид чи закінчення строку їх дії.

Приписами статті 217 Господарського кодексу України встановлено, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до статті 219 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Статтею 235 Господарського кодексу України встановлено, що за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватись оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку.

При цьому, за приписами частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати як безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність так і з господарського договору та інших угод.

Місцевий господарський суд встановив, що відповідач, в порушення Правил № 1879 та укладеного Договору, у період з 07.09.2019 по 31.12.2019 (включно) здійснював скид стічних вод без отримання Умов на скид стічних вод, що в свою чергу, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої законодавством.

Пунктом 8.1 Правил № 1879 передбачено відповідальність абонента за скидання стічних вод без Умов на скид або після закінчення строку їх дії в п`ятикратному розмірі тарифу на послугу з водовідведення за весь період їх відсутності.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок Департаменту екологічного нагляду № 15/ВУ-Ф-04//469-12-2019 від 28.01.2020 та наявні в матеріалах справи акти обстеження та зняття показань з приладу обліку № 420РС QN 2,5 20 з вересня 2019 по грудень 2019 року включно, за адресою точки обліку: м. Київ, вул. Новозабарська, 2/6, літ "А", судова колегія встановила, що він здійснений вірно та відповідає фактичним обставинам справи.

Твердження відповідача, щодо сумнівності розрахунку № 15/ВУ-Ф-04//469-12-2019 у зв`язку із вказанням у ньому загального обсягу скиду стічних вод без зазначення щомісячного обсягу скиду є безпідставним з огляду на наступне.

Згідно пункту 2.1.8. договору, облікові дані споживача щодо кількості та вартості спожитих ним послуг підлягають обліковому звірянню у постачальника. Споживач щоквартально, не пізніше 10-го числа наступного за звітним кварталом місяця та в інші строки (за письмовою вимогою постачальника) направляє до останнього письмовий звіт по обсягам наданих послуг та проводить з останнім звіряння обсягів наданих послуг у відповідному обліковому періоді, а також звіряння по проведених розрахунках за надані послуги. Для проведення звіряння споживач направляє свого представника до постачальника із необхідними для цього обліковими та бухгалтерськими документами. Звіряння вважається проведеним з моменту отримання постачальником підписаного повноважними особами Акту звіряння розрахунків. В разі невиконання споживачем цього пункту договору, облікові дані постачальника щодо кількості та вартості наданих послуг та проведених споживачем розрахунків вважаються безумовно погодженими споживачем.

Пунктом 2.2.4 договору передбачено, що у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі, споживач зобов`язаний у десятиденний термін з дня направлення постачальником розрахункового документа до банківської установи споживача, письмово повідомити про це постачальника та у цей же термін направити представника з обґрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акту.

Незважаючи на положення підпунктів 2.1.8. та 2.2.4. договору, відповідач не заявляв про свою незгоду щодо кількості та якості наданих позивачем послуг, свого представника з обґрунтовуючими документами для проведення звірки та підписання акту до позивача не направляв, доказів, які підтверджували вказані факти до суду не надав, а отже, суд вважає, що кількість та вартість наданих позивачем послуг вважаються безумовно погодженою відповідачем.

Судова колегія вважає безпідставними посилання відповідача на договір від 01.09.2019 № б/н, укладений між відповідачем та ТОВ "Енергоресурси", оскільки предметом цього договору є технічне обслуговування та ремонт господарсько-побутової каналізації спільного користування і не стосується правовідносин, які виникли між відповідачем та позивачем на підставі Договору на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі від 28.08.2018 № 19591/5-05, а тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Ледже Артіс" є належним відповідачем у справі.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач у встановленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо задоволення позовні вимоги про стягнення плати за скид стічних вод в систему каналізації м. Києва без умов на скид стічних вод нормативно в сумі 11 210,45 грн.

Інші доводи, наведені відповідачем у апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів у справі, з огляду на що не приймаються судовою колегією.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що звертаючись з апеляційною скаргою, відповідач не довів неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, як необхідної передумови для скасування судового рішення, що оскаржуються.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами. Відтак, апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення місцевого господарського суду є законним та обґрунтованим.

Таким чином, судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення не вбачається.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ледже Артіс" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 у справі №910/11241/20 - без змін.

Матеріали справи № 910/11241/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Т.І. Разіна

Ю.Б. Михальська