ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

(додаткове)

"02" серпня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2961/18
Господарський суд Одеської області у складі:

головуючий суддя Волков Р.В., суддя Желєзна С.П., суддя Рога Н.В.,

при секретарі судового засідання Нечепуренко А.П.,

розглянувши заяву (вх.№2-3077/20 від 06.07.2020р.) про ухвалення додаткового рішення у справі №916/2961/18

за позовом: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ковальська 20/22» (вулиця Ковальська, будинок 20/22, місто Одеса, 65020, ),

до відповідача: Виконавчого комітету Одеської міської ради (Думська площа, будинок 1, місто Одеса, 65026, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача: Департамент комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, будинок 1, місто Одеса, 65039, ),

про визнання незаконним та скасування рішення, скасування реєстраційних записів

Представники сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача Асташенкова О.І.;

від третьої особи не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ковальська 20/22» звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом (вх..№3186/18 від 28.12.2018) до Виконавчого комітету Одеської міської ради, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради «Про реєстрацію об`єктів комунальної власності м. Одеси» від 11.08.2004 №465 в частині оформлення, видачі свідоцтв про право власності та реєстрації за Одеською міською радою нежитлових підвальних приміщень в будинку №20/22 по вул. Ковальській у м. Одесі;

- скасувати запис в Реєстрі прав власності на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію права власності на нежилі підвальні приміщення загальною площею 67,3 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Ковальська, будинок 20/22, реєстраційний номер майна: 23524031, номер запису: 1336 в книзі: 77неж-118 за Територіальною громадою міста Одеси, в особі Одеської міської ради;

- скасувати запис в Реєстрі прав власності на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення підвалу загальною площею 26,00 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Ковальська, будинок 20/22, реєстраційний номер майна: 26383885, номер запису: 1336 в книзі: 10ог-12 за Територіальною громадою міста Одеси, в особі Одеської міської ради.

30.06.2020 господарським судом було ухвалено рішення у справі, яким позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ковальська 20/22» до Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, скасування реєстраційних записів задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради «Про реєстрацію об`єктів комунальної власності м. Одеси» від 11.08.2004 №465 в частині оформлення, видачі свідоцтв про право власності та реєстрації за Одеською міською радою нежитлових підвальних приміщень в будинку №20/22 по вул. Ковальській у м. Одесі. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

19.02.2020 представником позивача було подано заяву про розподіл судових витрат (вх.№4324/20), в якій зазначено, що відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України докази розміру судових витрат будуть подані у п`ятиденний строк з дня ухвалення рішення суду по справі.

06.07.2020 представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення (вх.№2-3077/20).

У вказаній заяві представник вказує, що 03.07.2020 між позивачем та адвокатом було складено акт про надання правової допомоги, що містить детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом під час участі у справі. Також надано платіжні доручення (Том 3, а.с. 119-124), що свідчать про оплату правничої допомоги на загальну суму у розмірі 42000,00 грн.

Крім того, зазначає, що позивачем було понесено витрати на проведення експертизи у розмірі 6200,00 грн., а також витрати зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги на ухвалу суду від 29.05.2019.

Ухвалою від 10.07.2020 призначено судове засідання з розгляду заяви представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ковальська 20/22" про ухвалення додаткового рішення (вх.№2-3077/20) на "16" липня 2020 р.

Однак, 16.07.2020 судове засідання не відбулось у зв`язку із надходженням апеляційної скарги (вх. ГСОО №968/20 від 16.07.2020р.) на рішення господарського суду від 30.06.2020р. по даній справі.

Супровідним листом від 17.07.2020р. матеріали справи №916/2961/18 було направлено до Південно-західного апеляційного господарського суду.

У зв`язку із зазначеним, листами від 17.07.2020р. суд повідомив сторін про те що розгляд заяви представника позивача про розподіл судових витрат буде здійснено після повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

04.03.2021р. матеріали справи №916/2961/18 повернуто до Господарського суду Одеської області.

Одночасно 04.03.2021р. до суду надійшов запит Південно-західного апеляційного господарського суду на справу №916/2961/18, у зв`язку з надходженням касаційної скарги на постанову суду апеляційної інстанції у справі №916/2961/18.

Супровідним листом від 10.03.2021р. матеріали справи №916/2961/18 було скеровано до Південно-західного апеляційного господарського суду.

06.07.2021р. матеріали справи повернулись до Господарського суду Одеської області після перегляду Верховним Судом.

Ухвалою господарського суду від 14.07.2021р. призначено судове засідання з розгляду заяви представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ковальська 20/22" про ухвалення додаткового рішення (вх.№2-3077/20) на "27" липня 2021 р.

27.07.2021р. розгляд заяви було відкладено на 02.08.2021р.

02.08.2021р. до суду надійшло клопотання представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ковальська 20/22" (вх. №20515/21) про розгляд заяви без участі представника позивача.

02.08.2021р. судом отримано заперечення представника відповідача (вх. №20593/21), в яких відповідач просив відмовити у задоволенні заяви представника позивача про розподіл судових витрат.

Надаючи аргументи проти задоволення заяви, представник відповідача відзначив, що у платіжних дорученнях про перерахування позивачем грошових коштів адвокату не вказано за які конкретно види правової допомоги перераховувались вказані кошти.

Крім того, у разі задоволення судом заяви про розподіл судових витрат представник відповідача просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу на 1050,00 грн., обґрунтовуючи це включенням до витрат на правничу допомогу аналізу законодавства в подібних правовідносинах для формування позиції по справі. Також просив суд зменшити витрати на правничу допомогу на 2450,00 грн., так як вважає, що вартість позовної заяви є неспівмірною та необґрунтованою.

02.08.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Розглянувши заяву позивача про підтвердження витрат на правову допомогу суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст.221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Суд відзначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У матеріалах справи міститься копія Договору про надання правової допомоги від 22.10.2018, укладеного між адвокатом Мельниковим Олексієм Михайловичем та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Ковальська 20/22», відповідно до п.1. якого за цим Договором Адвокат зобов`язується за дорученням Клієнта здійснити його захист, представництво його інтересів перед третіми особами та в суді, та надати інші види правової допомоги відповідно до законодавства України, а Клієнт, в свою чергу, зобов`язується сплатити Адвокату гонорар та оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що Клієнт сплачує Адвокату гонорар в порядку, в строк та на умовах, погоджених Сторонами в відповідних письмових дорученнях. На підтвердження надання правової допомоги Сторони складають Акт надання правової допомоги (п.3.2.).

Також представником позивача на підтвердження витрат надано копію укладеного між Адвокатом та Клієнтом доручення про надання правової допомоги, відповідно до якого Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання здійснити представництво Клієнта в суді з метою захисту прав Клієнта у спорі з Виконавчим комітетом Одеської міської ради щодо володіння, розпорядження та користування підвальними приміщеннями будинку №20/22 по вул. Ковальській в м. Одесі (п.1. доручення).

Згідно з п.2. доручення правова допомога, що надається Адвокатом за цим Дорученням, включає в себе здійснення усіх передбачених законодавством України юридичних дій та використання усіх правових можливостей для захисту та відновлення прав та законних інтересів Клієнта, у тому числі, але не обмежуючись такими: аналіз наданих Клієнтом документів, збір доказів, формування правової позиції у справі, надання Клієнту усних консультацій щодо справи, складання та подання до суду позовної заяви та відповіді на відзив, складання та подання до суду заяв та з процесуальних питань, представництво Клієнта в судових засіданнях, отримання судової кореспонденції тощо.

Відповідно до п.5 Доручення Клієнт сплачує Адвокату гонорар за надання правової допомоги у розмірі 1050 гривень щомісяця починаючи з січня 2019 року до дня отримання Адвокатом та/або Клієнтом рішення суду першої інстанції по суті спору. За місяць, у якому отримано рішення суду першої інстанції по суті спору гонорар сплачується як за повний місяць.

Згідно з п.6 доручення, окрім гонорару, вказаного в п.6 даного Доручення, Клієнт сплачує Адвокату гонорар в розмірі:

3150,00 грн за складання та подання до суду позовної заяви;

1050,00 грн. за складання та подання до суду відповіді на відзив;

1050,00 грн. за кожне судове засідання, у якому приймав участь Адвокат, в тому числі ті, які були призначені та не відбулись з незалежних від Сторін причин.

До заяви представником позивача надано Акт про надання правової допомоги від 03.07.2020р., відповідно до якого Адвокат надав, а Клієнт прийняв юридичні послуги (Том 3, а.с. 117-118).

Відповідно до ч. ч . 4-7 ст. 127 ГПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

У матеріалах справи містяться докази понесених позивачем витрат на проведення експертизи, а саме: рахунок №69 від 08.02.2019р. (Том 1, а.с. 93) та рахунок №69/1 від 14.02.2019р. (Том 1, а.с. 93). Також містяться платіжні доручення, які свідчать про оплату позивачем вартості експертного дослідження у загальному розмірі 6200,00 грн. (Том 1, а.с. 94, 96).

Крім того, в матеріалах справи наявні договори, укладені між позивачем та судовим експертом Гончар Н.В., який працює в ПП «Відкриття», а саме: Договір №26/08/02/19 від 08.02.2019р. та Договір №26а/19/02/19 від 19.02.2019р. (Том 1, а.с. 171-174).

Акт приймання-передачі висновку судового експерта №69 від 07.03.2019р. свідчить про прийняття позивачем без претензій висновку судового експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем було сплачено 5286,00 грн. судового збору за подання позовної заяви (платіжне доручення №119 від 21.12.2018р.) та 1921,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду від 29.05.2019р. (платіжне доручення №158 від 12.06.2019р.).

Зі змісту ч.1 ст.244 ГПК України вбачається, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно п.3 ч.4 ст.129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За приписами ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Суд, враховуючи завдання господарського судочинства, особливості предмету спору, складність справи, значення розгляду справи для сторін, час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також те, що позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ковальська 20/22» задоволені частково, вважає за можливе заяву представника позивача про розподіл судових витрат задовольнити частково, покласти судові витрати на сторін у рівних долях та здійснити їх розподіл наступним чином:

- стягнути з відповідача на користь позивача 21000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу;

- стягнути з відповідача на користь позивача 3603,50 грн. витрат зі сплати судового збору;

- стягнути з відповідача на користь позивача 3100,00 грн. витрат на проведення експертизи.

Керуючись ст.ст.123, 126, 127, 129, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ковальська 20/22» (вх.№2-3077/20 від 06.07.2020) задовольнити частково.

2. Стягнути з Виконавчого комітету Одеської міської ради (Думська площа, будинок 1, місто Одеса, 65026, ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ковальська 20/22» (вулиця Ковальська, будинок 20/22, місто Одеса, 65020, ) 21000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 3603,50 грн. витрат зі сплати судового збору, 3100,00 грн. витрат на проведення експертизи.

3. У задоволенні решти заяви представника позивача відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 02 серпня 2021р. Повний текст рішення складено та підписано 06 серпня 2021р.

Головуючий суддя Р.В. Волков

Суддя С.П. Желєзна

Суддя Н.В. Рога