ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.08.2021 Справа № 905/1051/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Демідової П.В., розглянувши матеріали справи №905/1051/21

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", місто Дніпро,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Збагачувальна фабрика Свято - Варваринська" с.Сергіївка, Донецька область,

про стягнення штрафу у сумі 25 130,00грн,-

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця", в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось до Господарського суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Збагачувальна фабрика Свято - Варваринська" про стягнення штрафу у сумі 25 130,00грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відправник - відповідач невірно зазначив відомості про масу вантажу у залізничній накладній, у зв`язку з чим складено комерційний акт та нараховано штраф відповідно до норм чинного законодавства.

Ухвалою суду від 08.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/1051/21; визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

29.06.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити повністю у задоволенні позову або у разі, якщо суд дійде висновку про законність штрафних санкцій зменшити розмір штрафу, посилаючись на те, що: прийнявши вантаж за накладною до перевезення залізниця визнала наявність вантажу у зазначеній в ній кількості; за відсутності будь-яких зауважень збоку залізниці при оформленні перевізних документів та прийнятті вантажу, порушення збоку відповідача відсутні; накладна не може бути підставою для відповідальності так як не містить будь-яких посилань на пункти статуту залізниці та виду відповідальності; недоведено факт наявності нестачі вантажу; в комерційному акті не визначено спосіб визначення маси; порушення не завдало збитків позивачу та штраф є надмірно великим у порівнянні зі штрафом за пред`явлення вантажу, забороненого до перевезення.

13.07.2021 від позивача до суду надійшла відповідь б/н від 07.07.2021 на відзив, в якому останній не погоджується з доводами відповідача, які викладені у відзиві та просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі, посилаючись на те, що: підставою для покладення на відповідача відповідальності є складений комерційний акт та саме відповідач несе відповідальність за правильність даних, зазначених в накладній, штраф підлягає стягненню за сам факт зазначення невірних даних в накладній незалежно від наявності збитків, зважування на вагонних вагах є способом визначення маси вантажу, перевірка маси прийнятого до перевезення вантажу є правом залізниці, проте не обов`язком та підстави для зменшення штрафу відсутні так як він підлягає стягненню незалежно від збитків.

Згідно з положеннями ст.248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що якщо судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом у строки встановлені ухвалою суду, а позивачем відповідь на відзив.

На підставі приписів ч.2 ст.120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язкова.

Частиною 3 та 4 статті 120 ГПК України передбачено, що повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень і ухвала про вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів для вчинення відповідної процесуальної дії.

Сторонам в установленому порядку була направлена ухвала суду від 08.06.2021 про відкриття провадження у справі рекомендованими листами з повідомленням 09.06.2021, які повернуті на адресу суду з відмітками про вручення.

Таким чином, суд враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, наявність в матеріалах справи відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив, дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.01.2021 зі станції Удачна Донецької залізниці, згідно залізничної накладної №52752821, ТОВ «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» відправило вантаж концентрат вугільний, концентрат вугілля кам`яного для коксування, марка К 0-100 у вологому стані, із визначенням станції призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці.

Відповідно до розділу 24 накладної №52752821 маса вантажу у вагоні №56681588 складає 70 000кг (нетто).

Згідно розділу 26 вищезазначеної накладної, маса вантажу визначена на вагонних вагах (150т) Заводський №ВВЕТ-150№088 відправником.

На станції Чаплине Придніпровської залізниці під час перевірки було виявлено, що маса вантажу у вагоні №56681588 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що було складено акти загальної форми №6181 та №3 від 26.01.2021 та комерційний акт № 454201/1 від 26.01.2021.

Так, актом загальної форми №6181 від 26.01.2021 встановлена комерційна несправність, підозра недостачі вантажу невідповідність маси вантажу, вказаної у перевізних документах показанням ТДВВ, зокрема при прийманні поїзда формування станції 4 за показаннями динамічних тензометричних ваг у вагоні виявлено підозру на завантаження понад 4% порівняно з вагою в перевізному документі (нестача) 3700кг за допомогою системи промтелебачення виявлено навантаження в вагоні на рівні бортів, марковано поперечними борозками 889 виїмок та поглиблень, люка зачинені, течі вантажу немає.

Актом загальної форми №3 від 26.01.2021 встановлено, що фактична маса брутто вагона №56681588 склала 90300 кг, тара вагона з ПД 22700кг. Маса вантажу нетто за ПД 70000кг. Фактична маса вантажу нетто 67600 кг, що менше документу на 2400кг.

Відповідно до комерційного акту № 454201/1 від 26.01.2021, на станції Чаплине Придніпровської залізниці, на підставі акту загальної форми станції Волноваха №6181 від 26.01.2021, позивачем було проведено контрольне переважування вагону №56681588 на справних 150-тонних вагонних вагах станції Чаплине зав.№1465 (держ.повірка 16.09.2020), виявилось: брутто 90300кг, тара з документа 22700кг, нетто 67600кг, що менше документа на 2400кг. Згідно документа значиться: концентрат вугільний, концентрат вугілля кам`яного для коксування, марка К 0-100 у вологому стані. Вантаж маркований катком-ущільнювачем та поперечними смугами 1,5-2м. Вага визначена відправником на вагонних вагах (150т) заводський №ВВЕТ-150№088. Брутто не вказано, тара 22700кг, нетто 70000кг. Фактично виявлено: навантаження в вагоні на рівні бортів, вантаж марковано поперечними борознами. Без виїмок та поглиблень. Люка зачинені. Течі вантажу немає. При повторному зважуванні вага вагону підтвердилась. Вантаж якого бракує в вагоні вміститися міг. Зав. вантажним двором по штатному розкладу відсутній. Зважування здійснювала ПР ПВ Помазан К.Г. в присутності ДС Дрозд Г.М., ПР ПВ Гуща Н.Л.

Комерційний акт №454201/1/91 складений на станції призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці у графі Розділ Є. Відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції містять записи, що 28.01.2021 при перевірці вантажу різниці з цим актом не виявлено, що засвідчено підписами ДС ЗН Тетері А.М., п.п. Когубей Е.О., інж. Онищенко К.С., пр.сд з-д Соколова С.І.

Невідповідність зазначеної в накладній маси вантажу фактично встановленій за результатами контрольного зважування, стало підставою для звернення позивача до суду.

Дослідивши матеріали справи на підставі приписів чинного законодавства, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів ч.1 ст.909 ЦК України та ч.1 ст.307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч.2 ст.908 ЦК України та ч.5 ст.307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частиною 3 ст.909 ЦК України встановлено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення (п.6 Статуту залізниць України).

Враховуючи викладене, та приписи статей 11 ЦК України та 174 ГК України, накладна є підставою для виникнення у сторін визначених в ній прав та обов`язків.

Обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом визначені Статутом залізниць України, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (ст.2 Статуту залізниць України).

На підставі вказаного Статуту наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, затверджені Правила приймання вантажів до перевезення (7, 9, 13, 22, 24, 37, 39 Статуту), які є обов`язковими для всіх юридичних осіб.

Пунктом 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну). У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною. Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП).

Згідно п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

Відповідно до п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

Правильність внесених відомостей до накладних на спірні вагони підтверджена електронним цифровим підписом представника відправника у графі 55.

Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення (п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення).

Таким чином, позивач не зобов`язаний здійснювати перевірку маси та кількості вантажу завантаженого відправником, при цьому він не позбавлений права перевірити правильність відомостей про вантаж визначених у накладній.

З матеріалів справи вбачається, що на станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень та без перевірки маси та кількості вантажу, про що свідчить електронний цифровий підпис працівника станції відправлення у накладній.

Згідно п.24 Статуту залізниці вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Відповідно до ч.1 ст.129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Частиною 2 ст.129 Статуту встановлено, що у разі встановлення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах складається комерційний акт.

Таким чином, у випадку невідповідності маси вантажу інформації визначеної у провізних документах складається комерційний акт і саме він є належним та допустимим доказом такої невідповідності.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Пунктом 8 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334, передбачено, що комерційний акт може бути складений як на станції призначення, так і на станції відправлення або попутній станції.

Враховуючи викладене, проведення контрольного зважування та складання комерційного акту за результатами такого зважування на попутній станції Чаплине Придніпровської залізниці, відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно абз.7 п.2 Правил складання актів, у тих випадках, коли різниця у масі вантажу, визначеній на станції відправлення,порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення його маси нетто, комерційний акт не складається, а оформлення видачі вантажу провадиться у порядку, передбаченому Правилами видачі вантажів.

Відповідно до положень п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) 0,5% маси спірного вантажу, зазначеної в перевізних документах.

Так, відповідно до залізничної накладної №52752821 вантаж концентрат вугільний, концентрат вугілля кам`яного для коксування, марка К 0-100 у вологому стані, норма природної втрати для вантажу у вагоні №56681588 становить 350 кг. (70000х0,5/100), проте згідно комерційного акту №445201/1 від 26.01.2021 маса вантажу у вагоні менше на 2400 кг. Таким чином, недостача вантажу у вказаному вагоні перевищує норму природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто, передбачених для вантажів такого типу на 2 050,00кг.

Таким чином, посилання відповідача на те, що прийнявши вантаж за накладною до перевезення залізниця визнала наявність вантажу у зазначеній в ній кількості, що відсутність будь-яких зауважень збоку залізниці при оформленні перевізних документів та прийнятті вантажу свідчать про відсутність порушення збоку відповідача, що накладна не може бути підставою для відповідальності так як не містить будь-яких посилань на пункти статуту залізниці та виду відповідальності та недоведеність факту наявності нестачі вантажу є безпідставними та спростовується вищенаведеними положеннями законодавства та матеріалами справи.

Стосовно не визначення способу визначення маси, суд зазначає наступне.

Відправником визначено масу вантажу шляхом зважування на вагонних вагах (150т) Заводський №ВВЕТ 150№088 (ваги повірені 15.01.2021), залізницею визначено масу шляхом зважування на справних 150-тонних вагонних вагах станції Чаплине зав.№1465 (держ.повірка 16.09.2020).

Відповідно до п.22 Правил видачі вантажів перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Згідно з п.5 Правил приймання вантажів до перевезення загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній.

Таким чином, способом визначення маси вантажу є або зважування, або розрахунковий спосіб.

З огляду на викладене, суд зазначає, що позивач здійснив перевірку маси вантажу тим самим способом що і відповідач - зважанням.

Враховуючи викладене, позивачем правомірно складено комерційний акт щодо невідповідності показників маси у накладній та показниками зважування вагону.

Згідно ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення, згідно із статтею 118 цього Статуту.

З системного аналізу статей 118 та 122 Статуту вбачається, що штраф підлягає стягненню за сам факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки чи ні.

Провізна плата за перевезення вантажу, за накладною №52752821 у вагоні №56681588 складає 5026,00гн.

Таким чином, сума штрафу, яка підлягає стягненню складає 25 130грн (5026, 00 грн. х5), що відповідає приписам чинного законодавства та заявленим вимогам позивача.

Стосовно заявленого відповідачем у відзиві клопотання про зменшення розміру штрафу, суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ч.1 ст.233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій (ч.2 ст.233 ГК України).

Згідно з п.105 Статуту залізниць України залізниці вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктом 116 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, стягується з залізниці незалежно від наявності збитків та наслідків.

Як було вказано вище, відповідно до пункту 116 Статуту залізниць України, штраф стягується з залізниці незалежно від наявності збитків та наслідків. Таким чином, звертаючись до суду з позовом про стягнення штрафу за неправильність, неточність або неповноту відомостей, зазначених у накладній, позивачу достатньо надати суду докази факту неточностей, неповноти чи неправильності таких відомостей. Що і зробив позивач, звертаючись до суду з позовом. В розрізі цієї справи в процесуальні обов`язки позивача входить доведення зазначених обставин, без необхідності доведення збитків.

Проте, звертаючись з клопотанням про зменшення суми штрафу за ст. 233 ГК України, саме відповідач повинен довести наявності обставин, які зумовлюють застосування зазначеної норми. В цьому полягає реалізація принципу змагальності сторін, який закріплений, у тому числі, в ст. 74 ГПК України, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного суду стосовно стягнення штрафів, встановлених Статутом залізниці. Так, у Постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17, від 12.02.2018 у справі №906/434/17, зазначено що санкції, встановлені Статутом не є договірними, а випливають з положень Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, якими чітко визначено розмір штрафу, який підлягає сплаті незалежно від збитків, що унеможливлює зменшення штрафу за 233 ГК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Збагачувальна фабрика Свято - Варваринська" про стягнення штрафу у сумі 25 130,00грн задовольнити.

У відповідності до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Збагачувальна фабрика Свято - Варваринська" про стягнення штрафу у сумі 25 130,00грн задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Збагачувальна фабрика Свято - Варваринська" (85333, Донецька обл., Покровський р-н, с.Сергіївка (Сергіївська с/р), провулок Верхній, 44, ) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, м.Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5, ) в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця (49602, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 108, ) суму штрафу в розмірі 25 130 (двадцять п`ять тисяч сто тридцять) гривень 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням приписів перехідних положень.

Суддя П.В. Демідова

Повний текст рішення складено та підписано 09.08.2021.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua).