ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
27.07.2021 Справа № 904/4507/20
м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 65
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,
суддів Кощеєва І.М., Чус О.В.,
при секретарі судового засідання: Григоренко А.А.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Айрон Агро" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №904/4507/20
за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Мацуги Олександра Миколайовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.01.2021 у даній справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Айрон Агро", с.Махайло-Ганнівка Конотопського району Сумської області
до фізичної особи-підприємця Мацуги Олександра Миколайовича, м. Дніпро
про визнання третейської угоди, яка викладена у вигляді третейського застереження у п.26 договору суборенди сільськогосподарської техніки від 01.06.2017 №АА-10-01/02 недійсною
- рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.01.2021 у справі №904/4507/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ)"Айрон Агро" задоволено, визнано недійсною третейську угоду, яка викладена у вигляді третейського застереження у п.26 договору суборенди сільськогосподарської техніки № АА-10-01/02 від 01.06.2017;
- не погодившись з рішенням суду, фізична особа-підприємець Мацуга Олександр Миколайович подав апеляційну скаргу, в якій просив це рішення скасувати та відмовити в задоволенні позову;
- постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.07.2021 у даній справі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.01.2021 у справі №904/4507/20 залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення;
- у заяві йдеться про те, що:
21.05.2021 між ТОВ"Айрон Агро" (клієнтом) та адвокатом Педак С.В. укладено договір про надання правничої допомоги;
- до заяви товариством додані копії: договору про надання правничої допомоги від 21.06.2021, а також актів виконаних робіт №№1, 2, 3, відповідно, від 21., 24.05. та 13.06.2021;
згідно з актом №2 від 16.07.2021 адвокатом позивача Педак С.В. надані послуги зі складання та подання до Північного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу, але дана справа розглядалася у Центральному апеляційному господарському суді;
під час подання відзиву на апеляційну скаргу позивачем не надано суду детального розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, між тим, на час його подання представником позивача вже були виконані деякі послуги, а також повідомлено суд і відповідача, що позивач отримує правничу допомогу від адвоката за почасовою формою оплати та про можливі майбутні витрати, а саме про наявність окремого гонорару відповідно до договору від 21.05.2021;
розмір запропонованих позивачем до стягнення з відповідача витрат не є пропорційним до предмета спору;
судове засідання, в якому приймав участь адвокат Педак С.В. відбувалося в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у зв"язку з чим, останній не витратив часу на прибуття до засідання до м.Дніпро;
викладені обставини, на думку відповідача, є підставою для зменшення судом розміру суми відповідних витрат .
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що заява ТОВ "Айрон-Агро" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, 21.05.2021 ТОВ"Айрон Агро" (клієнтом) та Педак Сергієм Володимировичем (адвокатом) укладено договір про надання правничої допомоги, на підставі п. 1.1 якого за дорученням клієнта адвокат зобов"язався надати необхідну правничу допомогу (послуги), а клієнт оплатити її.
Відповідно до п.п.1.2, 1.3 договору послуги підлягають наданню за дорученням клієнта щодо судової справи №904/4507/20, розгляд якої відбувається у Центральному апеляційному господарському суді: 1.2.1. вивчення матеріалів, які надав клієнт адвокату; 1.2.2. аналіз нормативно-правової бази, консультування клієнта.
У випадку погодження сторонами правової позиції після здійснення дій, передбачених в.п.п.1.2.1 та 1.2.2. адвокат надає клієнту наступні послуги: 1.3.1. складення процесуальних заяв, клопотань, заперечень, відзивів, тощо; 1.3.2. представництво інтересів клієнта у судах України.
Згідно з п.п. 4.1.-4.4. договору послуги, що надаються адвокатом оплачуються клієнтом у залежності від обсягу часу, що його витрачено адвокатом на надання послуг за договором. Послуги, які надаються адвокатом оплачуються клієнтом за ставками, які зазначені у тарифній сітці (додаток №1 до договору). Оплата за даним договором здійснюється за кожну послугу, передбачену п.1.2. та п.1.3. на підставі акта виконаних робіт. Факт надання послуг за договором підтверджується актами, що підписуються повноважними представниками сторін.
Згідно з додатком №1 до договору про надання правничої допомоги від 21.05.2021 (тарифна сітка погодинної оплати послуг адвоката) розмір погодинної оплати адвоката складає 3000грн.
Згідно з актом на надання зазначених послуг адвокатом витрачено відповідно 5 годин та 2 години.
24.05.2021 сторонами підписано акт виконаних робіт до договору №2, в якому йдеться про надання адвокатом послуги зі складання та подання до Північного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу у справі №904/4507/20, на цю послугу витрачено 3 години, загальна вартість послуги становить 9000грн.
Згідно з актом виконаних робіт №3 від 13.06.2021 адвокат надав послуги з представництва інтересів клієнта в судовому засіданні 13.07.2021, на що витратив 1год.15хв., у зв"язку з чим, вартість цієї послуги становить 3750грн.
Викладені обставини слугували визначальними для звернення позивача з заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу.
Ст.123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Ч.1, 2 ст.124 Кодексу встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Згідно з ст.126 Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до п.1 ч.4, ч.ч.6, 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Загальне правило розподілу судових витрат визначено в ч.4 ст.129 Кодексу. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначені критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідно до ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою ст.129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись положеннями вищезазначених норм відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
До того ж Верховний Суд неодноразово вказував на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації.
Крім того, у ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Також, апеляційний суд вважає наявними підстави для задоволення заяви позивача в частині стягнення з відповідача вартості послуг по складанню відзиву на апеляційну скаргу, на що витрачено 3 години, вартість послуг складає при цьому 9000грн та вартості послуг по представництву адвокатом інтересів товариства в засіданні апеляційного суду 13.07.2021 протягом 1год.15хв., вартість цих послуг становить 3750грн.
При цьому слід зазначити, що послуги, наведені окремо в акті №1 від 21.05.2021, а саме: вивчення адвокатом нормативних актів тривалістю 2 години охоплюються послугою адвоката з підготовки відзиву на апеляційну скаргу.
Апеляційний суд враховує, що тривалість судового засідання 13.07.2021 складає 43 хвилини, але з урахуванням часу очікування адвокатом цього засідання фактичний час, витрачений адвокатом на представництво інтересів товариства дорівнює 1год.15хв..
В решті заява позивача задоволенню не підлягає.
Аналогічні висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 .
З огляду на викладене позивачем не доведено, що при попередньому визначенні витрат на правничу допомогу у нього була відсутня можливість передбачити, у тому числі, витрати на такий гонорар, при цьому розмір витрат разом з гонораром істотно перевищують ті, що були в орієнтовному розрахунку.
Заперечення відповідача з посиланням на те, що згідно з актом №2 від 21.05.2021 відзив на апеляційну скаргу було подано до Північного апеляційного господарського суду, при цьому справа розглядалася у Центральному апеляційному господарському суді колегією суддів не прийняті до уваги з огляду на те, що у вказаному акті, у тому числі, міститься посилання на номер даної справи 904/4507/20, при цьому в матеріалах останньої міститься відзив товариства, підписаний його представником адвокатом Педак С.В. (т.1, а.с.222-227) .
Посилання відповідача на те, що позивач не витратив часу на прибуття в судове засідання 13.07.2021 є необґрунтованими тому, що час по наданню послуги з представництва адвокатом інтересів клієнта визначено тривалістю 1год.15хв. з урахуванням часу очікування безпосередньо судового засідання, яке було призначено на 11год.30хв., а фактично було розпочато о 12год.02хв..
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
- заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Айрон Агро" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №904/4507/20 задовольнити частково;
- в іншій частині в задоволенні заяви відмовити;
- видачу наказу доручити Господарському суду Дніпропетровської області;
- додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної додаткової постанови;
- повна додаткова постанова складена 02.08.2021
Головуючий суддя І.Л. Кузнецова
Суддя І.М.Кощеєв
Суддя О.В.Чус