УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

м. Київ

09.08.2021Справа № 910/7206/21

За позовомПриватного підприємства «Софт Дрім»
доМіністерства юстиції України
провизнання протиправним та скасування пункту наказу
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача:не з`явився
від відповідача:не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Софт Дрім» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування пункту наказу.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для визнання протиправним та скасування п. 6 наказу Міністерства юстиції України №412/5 від 19.02.2018 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичний осіб-підприємців та громадських формувань та рішень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно», прийнятого на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 12.02.2018, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.02.2018 №4053-33-18, доповнень до неї від 14.02.2018, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України від 14.02.2018 за №4416-33-18 в частині скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.01.2018 №39369653, №39370230, №39368488, №39371244, №39368275, №39371046, №39370807, №39370428, №39370609, №39368046, №39366524, №39366306, №39367642, №39367807, №39366659, №39366844, №39367257, №39367407, №39367096, №39369978, прийняті державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний офіс» Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Власенком Володимиром Івановичем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання на 07.06.2021, зобов`язано позивача надати суду оригінали всіх документів по суті спору, доданих до позовної заяви (для огляду).

Підготовче судове засідання 07.06.2021 протокольною ухвалою суду було відкладено на 30.06.2021 у зв`язку з неявкою представника позивача.

Вподальшому підготовчі судові засідання від 30.06.2021 та від 26.07.2021 протокольними ухвалами суду також відкладалися на 26.07.2021 та 09.08.2021 у зв`язку з неявкою представника позивача. При цьому, в ухвалах про виклик в судове засідання від 30.06.2021 та 26.07.2021 явка представника позивача в судові засідання визнавалась обов`язковою.

Представники сторін в судове засідання 09.08.2021 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується протоколом судового засідання від 26.07.2021 та відмітками на звороті ухвали суду.

Приписами ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Тобто, з наведеної норми законодавства вбачається, що неявка позивача (його представника) та неповідомлення про причини такої неявки є самостійною та достатньою підставою для залишення позову без розгляду, а норми законодавства не передбачають необхідності у повторності або систематичності невчинення позивачем (його представником) таких дій.

Наведене підтверджується і змістом ч.ч. 1, 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якими не передбачено такої підстави для відкладення судового засідання як неявка представника позивача та неповідомлення ним поважних причин неявки.

Як вже зазначалось, ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 судове засідання призначено на 07.06.2021, при цьому позивача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду даної справи.

Однак, у судове засідання 07.06.2021 представник позивача не з`явився, що стало підставою для відкладення розгляду справи, а в подальшому ухвалами від 30.06.2021 та 26.07.2021 явка уповноваженого представника позивача в судові засідання визнавалась обов`язковою.

В той же час, свідомо ігноруючи виклики суду та визнання судом явки обов`язковою, ні позивач, ні його уповноважений представник, жодного разу в судові засідання не з`явилися.

В судове засідання 09.08.2021 представник позивача вкотре не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд зазначає, що неявка позивача у судові засідання перешкоджає вирішенню спору у даній справі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, суд розглядає справу виключно за зверненням особи та в межах заявлених такою особою (позивачем) позовних вимог (предмету та підстав позову).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частиною 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України).

З наведених норм вбачається, що прийняття судом рішення у справі залежить, зокрема, від того, чи підтримує особа, яка звернулась до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів (ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України), тобто позивач, заявлені власні позовні вимоги (предмет та підстави позову) станом на дату розгляду справи у суді, так як суд розглядає справу та, відповідно приймає рішення, виключно в межах заявлених позивачем вимог (ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що у зв`язку з неявкою представника позивача у судове засідання, неподанням позивачем оригіналів всіх документів по суті спору, доданих до позовної заяви, суд позбавлений можливості ухвалити законне та обґрунтоване рішення (з урахуванням вимог, викладених у ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Приписами ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В даному випадку такою невчиненою процесуальною дією є забезпечення явки представника позивача в судові засідання.

Таким чином, вказана бездіяльність позивача перешкоджає вирішенню спору та подальшому розгляду справи та свідчить про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

За таких обставин, враховуючи, що суд дійшов висновку залишити позов без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям позивача у судові засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ч. 4 ст. 226, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Приватного підприємства «Софт Дрім» до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування пункту наказу залишити без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Суддя В.П. Босий