ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1102/21

Розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю ГРЕЙСАГРО

до Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАРУДДЯ-АГРО

про стягнення 14 243,55 грн.

Без виклику представників сторін.

Суддя Т.П. Карпечкін

обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмежено відповідальністю ГРЕЙСАГРО до Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАРУДДЯ-АГРО про стягнення 14 243,55 грн., з яких 8 357,52 грн. боргу за поставлений Товар 2 772,48 грн. 36 % річних. 965, 73 грн. пені, 476,32 грн. інфляційних та 1 671,50 грн. штрафу за Договором поставки № КВ-23/20 від 05.05.2020 року.

Одночасно, в позовній заяві позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

Розглянувши клопотання позивача про розгляд зазначеної справи в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, ціну позову, яка не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений на 01 січня року, в якому подано відповідну позовну заяву, суд дійшов висновку про задоволення зазначеної заяви позивача та розгляд справи № 911/1102/21 за правилами спрощеного позовного провадження.

У зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Київської області від 16.04.2021 року відкрито провадження у справі № 911/1102/21, задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ГРЕЙСАГРО про розгляд справи № 911/1102/21 в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

29.04.2021 року від позивача надійшла заява, в якій останній просив закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у частині стягнення суми основної заборгованості у зв`язку зі сплатою відповідачем 21.04.2021 року суми в розмірі 8 357,52 грн., в підтвердження чого надав платіжне доручення № 694 від 21.04.2021 року на суму 8 357,52 грн., та стягнути 2 772,48 грн. 36 % річних, 965, 73 грн. пені, 476,32 грн. інфляційних та 1 671,50 грн. штрафу за Договором поставки № КВ-23/20 від 05.05.2020 року.

Оскільки відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, у встановлений судом строк відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надіслав, доказів повної або часткової сплати ним заборгованості, яка є предметом даного спору, не надав, клопотань про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву від відповідача не надходило, суд вважає, що, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

05.05.2021 року - між Товариством з обмеженою відповідальністю ГРЕЙСАГРО (далі - позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЗАРУДДЯ-АГРО (далі - відповідач, Покупець) було укладенено Договір поставки № КВ-23/20 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1 цей Договір розроблено у відповідності до чинного законодавства України, за цим Договором в терміни, визначені Договором, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення (надалі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах Договору.

Найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, термін поставки Покупцю та базис поставки, загальна вартість товару, термін та умови оплати, а також інші умови будуть визначені в Специфікаціях додатках до Договору, які є невід`ємними частинами Договору (п. 1.2 Договору).

Згідно з п. 2.1. Договору, постачається виключно оригінальна продукція, виробництва провідних компаній світу. Асортимент, кількість та ціна якої визначаються Специфікаціями та/або накладними та/або рахунками-фактури, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 2.2. Договору ціна Товару, що поставляється за цим Договором, вказується у Специфікаціях в національній валюті України і визначається еквівалент доларах США.

Загальна сума Договору визначається сукупністю Специфікацій та/або накладних та/або рахунків-фактур, що зазначені в п. 2.1. Договору, та які є невід`ємною частиною даного Договору. У випадку розбіжностей даних у Специфікаціях щодо кількості і ціни Товару в порівнянні з даними у відповідній видатковій накладній, перевагу має видаткова накладна. Видаткова накладна є невід`ємною частиною Договору та підписується з боку Покупця особою, уповноваженою довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей (Товару). Всі рахунки та видаткові накладні, що виписані в період дії даного Договору є його невід`ємною частиною, незалежно від того чи є в них посилання на даний Договір (п.п. 2.3., 2.4. Договору).

Згідно з п. 3.7. Договору сторони передбачили, що покупець при перерахуванні коштів за Товар в платіжному дорученні (в графі «Призначення платежу») повинен зазначити згідно якого Договору та якої Специфікації перераховано даний платіж. В разі не зазначення цих даних, або в разі неправильно вказаного призначення платежу, та/або в разі несвоєчасної оплати Товару, Постачальник має право на свій розсуд віднести отримані грошові суми на погашення в першу чергу - штрафних санкцій, пені, відсотків, після цього - суми основного боргу.

Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами діє до 31.12.2020 року, але продовжує залишатися чинним до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п. 10.1 Договору).

Якщо жодна із Сторін не виявить письмово бажання його припинити то він вважається поновленим на один рік, починаючи з дати закінчення його дії. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє жодну зі Сторін від відповідальності за його порушення (невиконання та/або неналежне виконання), яке мало місце під час дії цього Договору (п. п. 10.2., 10.3. Договору).

На виконання умов Договору, Сторонами було підписано специфікацію № 1 від 05.05.2020 року до Договору поставки № КВ-23/20 від 05.05.2020 року на суму 8 357,52 грн., відповідно до умов якої ПОКУПЕЦЬ оплачує ПОСТАЧАЛЬНИКУ 100% вартості Товару, що складає 8 357,52 грн. (еквівалент у доларах США: 310,00 USD) шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок ПОСТАЧАЛЬНИКА в строк до 05.05.2020 року (копії наявні в матеріалах справи).

Як стверджує позивач, відповідно до умов Договору ним поставлено Товар на загальну суму 8 357,52 грн., що підтверджується специфікацією № 1 від 05.05.2020 року та видатковою накладною № 1320 від 05.05.2020 року, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками (копії наявні в матеріалах справи).

Таким чином, позивач виконав свої обов`язки за Договором у повному обсязі. Претензій щодо якості чи кількості поставленого товару від відповідача на адресу позивача не надходило.

Відтак, у відповідності до підписаної специфікації, відповідач повинен був розрахуватися з позивачем за видатковою накладною № 1320 від 05.05.2020 року до 05.05.2020 року

Окрім того, позивачем додатково було виставлено рахунок на оплату по замовленню № 1180 від 05.05.2020 року на загальну суму 8 357,52 грн. (копія наявна в матеріалах справи).

Однак, відповідач своєчасно поставлений Товар не оплатив, відтак, за ним утворилась прострочена заборгованість в сумі 8 357,52 грн.

Також наявність заборгованості підтверджується також довідкою позивача від 07.04.2021 року(копія наявна в матеріалах справи).

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача 8 357,52 грн. заборгованості за поставлений, але неоплачений Товар за видатковою накладною № 1320 від 05.05.2020 року згідно спірного Договору.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач в ході розгляду спору надав докази сплати відповідачем після відкриття провадження у справі суми основного боргу в розмірі 8 357,52 грн., а саме 21.04.2021 року на суму 8 357,52 грн., в підтвердження чого надав платіжне доручення № 694 від 21.04.2021 року на суму 8 357,52 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У зв`язку з чим провадження у справі в частині вимог про стягнення 8 357,52 грн. основного боргу підлягає закриттю судом на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, у зв`язку з несвоєчасною оплатою Товару на суму 8 357,52 грн. за видатковою накладною № 1320 від 05.05.2020 року, позивачем в позові було заявлено до стягненн з відповідача 2 772,48 грн. 36% річних на підставі п. 5.8 Договору, 965, 73 грн. пені за період з 06.05.2020 року по 07.04.2021 року на підставі п. 5.1.1 Договору, 476,32 грн. інфляційних року в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України та 1 671,50 грн. штрафу на підставі п. 5.1.1 за Договором поставки № КВ-23/20 від 05.05.2020 року.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 5.1.1. Договору Покупець за несвоєчасну оплату Товару сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення, а також, додатково сплачує штраф у розмірі 20% (двадцять) процентів від суми несплаченого боргу.

В разі невиконання Покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого Товару та невиконання зобов`язань передбачених розділом 3 цього Договору Покупець, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь Постачальника крім суми заборгованості 36% річних, якщо інший розмір річних не встановлено відповідною Специфікацією та/або додатковою(ими) угодою(ами) до Договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати (п. 5.8. договору).

Відповідно до п. 5.9. Договору, сторони домовились про те, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за даним Договором відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст. 259 Цивільного кодексу України, продовжується до 3 (трьох) років.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом досліджено та встановлено, що позивачем нараховані пеня, штраф, 36% річних та інфляційні по кожному періоду на фактичні суми заборгованості, існування яких у відповідні періоди відповідачем не заперечено та не спростовано.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо наявності заборгованості відповідача та факту прострочення платежу, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення пені, штрафу, 36% річних та інфляційних.

Перевіривши розрахунок пені, нарахований на суму боргу по спірній накладній, суд встановив, що відповідні нарахування проведено за фактичний період існування заборгованості на фактичну суму заборгованості, пеню нараховано в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Відтак, у зв`язку з тим що наданий розрахунок пені є арифметично вірним, пеня підлягає задоволенню в заявленому розмірі в сумі 965, 73 грн.

Штраф правомірно нарахований в сумі 20% від суми заборгованості в розмірі 1 671,50 грн., що відповідає п.5.1.1 Договору. Відтак, у зв`язку з тим що наданий розрахунок штрафу є арифметично вірним, штраф підлягає задоволенню в заявленому розмірі в сумі 1 671,50 грн.

36% річних правомірно нараховані на загальну суму простроченої оплати в сумі 2 772,48 грн., що відповідає п. 5.8 Договору, в відтак, у зв`язку з тим що наданий розрахунок є арифметично вірним, 36% річних підлягають задоволенню в заявленому розмірі в сумі 2 772,48 грн.

Інфляційні підлягають задоволенню в заявленому розмірі в сумі 476,32 грн.

Також, судом враховано, що пеня та штраф є окремими видами відповідальності і їх одночасне стягнення не суперечить нормам чинного законодавства, крім того, обидва види відповідальності та її розмір погоджені сторонами в Договорі.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 5 886,03 грн. з яких 2 772,48 грн. 36 % річних. 965, 73 грн. пені, 476,32 грн. інфляційних та 1 671,50 грн. штрафу за Договором поставки № КВ-23/20 від 05.05.2020 року. В частині позовних вимог про стягнення 8 357,52 грн. основного боргу провадження у справі підлягає закриттю.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем належним чином не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача в повному обсязі з врахуванням сплаченої після подачі позову суми основного боргу, що складає 2 270,00 судового збору.

Також, в позовній заяві викладено попередній орієнтований розрахунок судових витрат, згідно з яким позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. та 2 999,99 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження чого надав суду Договір про надання правничої (правової) допомоги № 12/04/2021 від 06.04.2021 року, укладений з адвокатом Дорогань Олександром Михайловичем, довіреність б/н від 06.04.2021 року, Акт про надання правничої (правової) допомоги б/н від 07.04.2021 року до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 12/04/2021 від 06.04.2021 року на суму 2 999,99 грн. Факт здійснення відповідних витрат підтверджується платіжним дорученням № 3013 від 07.05.2021 року на суму 2 999,99 грн.

Приписами ст. 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, оскільки позов задоволено частково у зв`язку з тим, що спір виник в наслідок неправомірних дій відповідача, клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката подано не було, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 999,99 грн. є співмірними і відповідають вартості мінімально необхідного обсягу правничої допомоги, відшкодування понесених позивачем витрат на оплату правничої допомоги покладається на відповідача повністю.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 126, 129, 231, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмежено відповідальністю ГРЕЙСАГРО до Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАРУДДЯ-АГРО про стягнення 14 243,55 грн. задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмежено відповідальністю ГРЕЙСАГРО до Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАРУДДЯ-АГРО про стягнення 14 243,55 грн. в частині вимог про стягнення 8 357,52 грн. основного боргу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАРУДДЯ-АГРО (07211, Київська обл., Іванківський р-н, село Мусійки, вул. Центральна, буд. 145, код 38286596) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГРЕЙСАГРО (25015, м. Кропивницький, вул. Євгена Маланюка, буд. 24, код 40897058) 2 772 (дві тисячі сімсот сімдесят дві) грн. 48 коп.36 % річних. 965 (дев`ятсот шістдесят п`ять) грн. 73 коп. пені, 476 (чотириста сімдесят шість) грн. 32 коп. інфляційних, 1 671 (одна тисяча шістсот сімдесят одна) грн. 50 коп.99 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 16.06.2021 р.

Суддя Т.П. Карпечкін