УХВАЛА

05.08.2021Справа № 910/3191/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Томин Оксани Михайлівни

до 1) Пенсійного фонду України

2) Державної казначейської служби України

про відшкодування моральної та матеріальної шкоди

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Томин Оксана Михайлівна (далі-позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Пенсійного фонду України (далі-відповідач 1) та Державної казначейської служби України (далі-відповідач 2), в якому просить суд:

- стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 8 000, 00 грн, заподіяну незаконною бездіяльністю Пенсійного фонду України;

- стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн, заподіяну незаконною бездіяльністю Пенсійного фонду України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв'язку з не внесенням відповідачем-1 відомостей про застраховану особу позивача до інформаційних систем Пенсійного фонду України, позивачу відмовлено в наданні одноразової матеріальної допомоги, передбаченої для виплати фізичним особам, що здійснюють підприємницьку діяльність, у зв'язку з карантинними обмеженнями, внаслідок чого позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2021 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Томин Оксани Михайлівни залишено без руху. Встановлено Фізичній особі-підприємцю Томин Оксані Михайлівні строк для усунення недоліків позовної заяви.

22.03.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Фізичної особи-підприємця Томин Оксани Михайлівни надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (надіслана засобами поштового зв'язку - 16.03.2021).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22.04.2021.

05.04.2021 від Фізичної особи-підприємця Томин Оксани Михайлівни надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (надіслана на електронну пошту суду), в якому позивач просить суд постановити ухвалу про проведення судового засідання, призначеного на 22.04.2021 у справі №910/3191/21 в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Івано-Франківської області.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 відмовлено Фізичній особі-підприємцю Томин Оксані Михайлівні у задоволенні заяви про участь у судовому засіданні у справі №910/3191/21, призначеного на 22.04.2021, у режимі відеоконференції.

15.04.2021 від Фізичної особи-підприємця Томин Оксани Михайлівни надійшла заява (надіслана на електронну пошту суду), в якій позивач просить суд проводити розгляд справи за його відсутності.

22.04.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Державної казначейської служби України надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 зазначає, що відповідач не порушував жодних прав та інтересів позивача, не вступав у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдав. Крім цього відповідач-2 зазначає, що позивач знаходився у правовідносинах з відповідним органом Пенсійного фонду України, та саме внаслідок дій зазначеного державного органу виникла підстава для звернення позивача до суду для відновлення його порушених прав. Крім того, відповідач-2 зазначає, що всупереч вимогам закону позивачем не зазначено у чому конкретно полягали страждання (фізичні, душевні або психічні) та не досліджено характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), як підставу для стягнення моральної шкоди.

У судовому засіданні 22.04.2021 судом відкладено розгляд справи на 20.05.2021.

27.04.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Пенсійного фонду України надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач - 1 зазначає, що на момент формування даних в реєстрі застрахованих осіб були наявні дані про Томин Оксану Михайлівну, як про фізичну особу - підприємця, яка на дату набрання чинності Законом 1071 сплатила у 2020 році єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування менше ніж за три місяці, а отже позивач підпадає під умови, визначені в частині 2 Закону України №1071, за яких одноразова матеріальна допомога застрахованим особам не надається.

У судовому засіданні 20.05.2021 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи на 24.06.2021.

31.05.2021 від Фізичної особи-підприємця Томин Оксани Михайлівни надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (надіслана на електронну пошту суду), в якій позивач, у зв'язку з відсутністю достатніх коштів для прибуття в судове засідання, просить суд постановити ухвалу про проведення судового засідання, призначеного на 24.06.2021 у справі №910/3191/21 в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Івано-Франківської області.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 відмовлено Фізичній особі-підприємцю Томин Оксані Михайлівні у задоволенні заяви про участь у судовому засіданні у справі №910/3191/21, призначеного на 24.06.2021, у режимі відеоконференції.

10.06.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Фізичної особи-підприємця Томин Оксани Михайлівни надійшло клопотання, в якому позивач просить суд здійснювати розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні 24.06.2021 представник Пенсійного фонду України надав для долучення до матеріалів справи витребувані судом відомості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/3191/21 призначено на 05.08.2021.

У це судове засідання представники сторін не з'явилися, однак про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, перелік яких наведений у ч. 1 ст. 20 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Вжитий у цьому приписі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

Стосовно терміну «публічно-владні управлінські функції», то термін «публічно-» означає, що такі функції суб`єкта спрямовані на задоволення публічного інтересу; зміст поняття «владні» полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин. Управлінські функції - це основні напрями діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.

З огляду на вказане до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про соціальну підтримку застрахованих осіб та суб'єктів господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1071-IX (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), застрахована особа має право на отримання одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам у розмірі вісім тисяч гривень. При цьому застрахована особа, що має право на отримання зазначеної допомоги, має бути найманим працівником суб'єкта господарювання, основний вид економічної діяльності якого заявлений першим у відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 31 жовтня 2020 року та відповідає визначеним у Переліку видів економічної діяльності, або фізичною особою - підприємцем, основний вид економічної діяльності якого заявлений першим у відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 31 жовтня 2020 року та відповідає визначеним у Переліку видів економічної діяльності.

Частиною 2 ст. 2 вказаного Закону визначено, що одноразова матеріальна допомога застрахованим особам не надається, зокрема, фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами: державна реєстрація яких на дату набрання чинності цим Законом становить менше трьох місяців; які на дату набрання чинності цим Законом сплатили у 2020 році єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за себе менше ніж за три місяці; основний вид економічної діяльності яких на 31 жовтня 2020 року не відносився до Переліку видів економічної діяльності; які є найманими працівниками та фізичними особами - підприємцями одночасно; підприємницька діяльність яких на дату набрання чинності цим Законом, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, припинена.

Звертаючись до суду з вказаним позовом ФОП Томин Оксана Михайлівна вказує, що у зв'язку з не внесенням відповідачем-1 відомостей про застраховану особу позивача до інформаційних систем Пенсійного фонду України, позивачу відмовлено в наданні одноразової матеріальної допомоги, передбаченої для виплати фізичним особам, що здійснюють підприємницьку діяльність, у зв'язку з карантинними обмеженнями, внаслідок чого позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду.

В свою чергу, Пенсійний фонд України зазначає, що позивачу було вімовлено у виплаті одноразової матеріальної допомоги, у зв'язку з чим що на момент формування даних в реєстрі застрахованих осіб були наявні дані про Томин Оксану Михайлівну, як про фізичну особу - підприємця, яка на дату набрання чинності Законом України «Про соціальну підтримку застрахованих осіб та суб'єктів господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» сплатила у 2020 році єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування менше ніж за три місяці, а отже позивач підпадає під умови, визначені в частині 2 вказаного Закону, за яких одноразова матеріальна допомога застрахованим особам не надається.

Враховуючи зазначене, ФОП Томин Оксана Михайлівна просила суд стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 8 000, 00 грн та моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн, заподіяну діями Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 № 280 (далі - Положення), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно п. 4 Положення, Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема:

- розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України та подає його Міністрові соціальної політики для внесення в установленому порядку на розгляд Кабінетові Міністрів України, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, складає звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України;

- формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) та у складі зазначеного реєстру - реєстр платників страхових внесків до солідарної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування;

- організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо здійснення контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) та інших платежів, за достовірністю документів, поданих для призначення пенсії, та відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та іншими виплатами, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, інших джерел, визначених законодавством.

Частинами 4-5 ст. 2 Закону України № 1071-IX, перевірка інформації, повідомленої застрахованою особою у заяві про виплату одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам, здійснюється програмними засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг на підставі відомостей, що обробляються у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування про страхувальників та застрахованих осіб, та передаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, центральному органу виконавчої влади, що формує державну політику у сфері цифровізації.

Перерахування коштів для виплати одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, за списками на виплату, наданими центральним органом виконавчої влади, що формує державну політику у сфері цифровізації, в межах сум, які надійшли від головного розпорядника відповідної бюджетної програми, не пізніше наступного операційного дня після їх надходження.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, подає списки на виплату одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам уповноваженому Кабінетом Міністрів України банку для проведення платежів, який перераховує кошти застрахованим особам не пізніше наступного операційного дня після їх надходження.

Згідно частини першої статті 58 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) Пенсійний фонд України є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів ПФУ, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом ПФУ.

Кошти ПФУ відповідно до статті 73 Закону № 1058-IV використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду України; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 3 Положення про Пенсійний фонд України, основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом.

Отже, відповідно до покладених завдань і функцій Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень, який здійснює ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню та здійснює виплати одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам , відповідно спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки за вказаною позовною вимогою між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій з приводу виплати одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам, у даному випадку позивачу.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 805/1983/17а та від 04.03.2020 у справі № 757/63985/16.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Згідно ч. 2 ст. ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що даний спір не відноситься до юрисдикції господарських судів України та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки спір виник з публічно-правових відносин за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 910/3191/21 за позовом Фізичної особи-підприємця Томин Оксани Михайлівни до Пенсійного фонду України та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 10.08.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом десяти днів з дня її проголошення, з урахуванням вимог ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Щербаков С.О.