04.08.2021Справа № 910/6214/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) заяву Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/6214/21
про стягнення 51 130,26 грн.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство "Закарпаттяобленерго" звернулось із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СВР ТЕХНОЛОГІЯ" про стягнення 51 130,26 грн вартості необлікованої електричної енергії за Актом про порушення №126897, що був складений за фактом виявленого порушення ПРРЕЕ на об`єкті споживача Товариства з обмеженою відповідальністю "СВР ТЕХНОЛОГІЯ" за адресою: Закарпатська область, місто Мукачево, вул.Гвардійська, б/н.
У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та покладення на відповідача 8000,00 грн витрат на оплату послуг адвоката.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.07.2021 у справі № 910/6214/21 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" задоволено повністю.

27.07.2021 позивач засобами поштового зв`язку звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення та покладення на відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

30.07.2021 позивач долучив до справи докази надсилання відповідачу заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.

Згідно з частинами 1, 2 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до п. 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки справа № 910/6214/21 розглядалась судом у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), подана позивачем заява про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає розгляду у тому самому порядку: без виклику сторін.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі, судом встановлено, що у рішенні суду від 13.07.2021 не було вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/6214/21, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Відповідно до поданої заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем зазначено про розмір фактично понесених витрат на правничу допомогу становить 8000,00 грн, які він просить покласти на відповідача.

На підтвердження понесених ним судових витрат позивач долучив до матеріалів справи:

- витяг з договору про надання правової допомоги № 1 від 04.01.2021, укладеного між позивачем (клієнтом) та Професійним адвокатським об`єднанням «Правовий Альянс»;

- додаток №6 від 23.02.2021 до договору про надання правової допомоги №1 від 04.01.2021,

- ордер серія АО №1025162 від 23.02.2021, виданий Професійним адвокатським об`єднанням «Правовий Альянс» адвокату Чекан В.В. на надання правової допомоги ПАТ «Закарпаттяобленерго» підставі договору про надання правової допомоги №1 від 04.01.2021 у Господарському суді міста Києва;

- копію свідоцтва серія ЗР №21/1156 від 25.05.2021 про право Чекан В.В. на заняття адвокатською діяльністю;

- копію рахунку № 7 від 23.02.2021 на суму 8000,00 грн за надання правової допомоги за договором №1 від 04.01.2021;

- платіжне доручення № 1575 від 24.02.2021 на суму 8000,00 грн оплати згідно рахунку №7 від 23.02.2021;.

- копію Акту №5/21 про надання правової допомоги від 22.06.2021 по договору про надання правової допомоги №1 від 04.01.2021.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

За умовами п.3 додатку № 6 до договору про надання правової допомоги № 1 від 04.01.2021 визначено, що вартість надання АО правової допомоги клієнту за здійснення всіх необхідних дій в інтересах клієнта з метою надання правової допомоги клієнту та супровід справи у суді першої інстанції за позовом ПАТ «Закарпаттяобленерго» до ТОВ №СВР Технологія» про стягнення вартості не облікованої електричної енергії в розмірі 51 130,26 грн згідно Акту про порушення № 126897 від 31.08.2020 складає 8000,00 грн в суді першої інстанції незалежно від кількості та обсягу складених процесуальних документів та незалежно від результату розгляду справи судом.

На підтвердження надання адвокатом (адвокатським об`єднанням) послуг з правової допомоги та прийняття клієнтом таких послуг сторони підписали Акт №5/21 про надання правової допомоги від 22.06.2021 по договору про надання правової допомоги №1 від 04.01.2021 на суму 8000,00 грн, яким засвідчили вказаний факт.

Судом встановлено, що позивач надані йому послуги оплатив у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 1575 від 24.02.2021, доданим до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

За приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач клопотання про зменшення заявлених вимог, заперечення та доказів щодо не співмірності заявленого розміру витрат до суду не надав.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом у даній справі у заявленому розмірі 8000,00 грн, судом враховано, що вартість послуг визначена за погодженням адвокатом з клієнтом у фіксованому розмірі, послуги адвоката були реально надані позивачу, що підтверджується матеріалами справи, також судом взято до уваги рівень юридичної кваліфікації правовідносин у справі.

Враховуючи викладене, надавши оцінку усім матеріалам справи та доводам, за відсутності заперечень та клопотання відповідача про зменшення заявлених витрат, суд дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат та професійну правову допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи № 910/6214/21 у сумі 8000,00 грн. і розмір таких витрат є обґрунтованим до предмета спору, співмірним зі складністю позову, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт

Керуючись ст. 123, 126, 129, 221, 244, 248 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" про розподіл судових витрат по справі №910/20799/20 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СВР ТЕХНОЛОГІЯ" (01133, м.Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 29, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" (89412, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 57, ) витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак