РІШЕННЯ

м. Київ

30.07.2021Справа № 910/8136/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/8136/21

за позовом Приватного підприємства «БУДЗАБЕЗПЕЧЕННЯ» (код 31316807; 36023, м. Полтава, вул. 23 ВЕРЕСНЯ, буд.13, кв.44)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДТЕХДИЗАЙН» (код 41162746; 03045, м. Київ, вул. НАБЕРЕЖНО-КОРЧУВАТСЬКА, буд.136, корп. 2Б, оф.19)

про стягнення 38 403,42 грн.

без виклику учасників справи,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «БУДЗАБЕЗПЕЧЕННЯ» (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДТЕХДИЗАЙН» (далі - Товариство) про стягнення заборгованості у розмірі 38 403, 42 грн., з яких: 31 499,96 грн.- основної заборгованості; 2 273, 11 грн. - 3% річних; 4 603,35 грн. - збитки від інфляції. Заборгованість виникла внаслідок не проведення Відповідачем розрахунку за поставлений Позивачем товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

04.06.2021 Позивачем подано суду супровідний лист з оригіналами документів для огляду.

14.06.2021 суд, оглянувши оригінали документів, які додані до позовної заяви, встановивши їх відповідність, повернув вказані документи позивачу листом.

Ухвалу Господарського суду міста Києва було надіслано учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відміткою канцелярії на звороті такої ухвали.

Щодо належного повідомлення відповідача та позивача, то слід вказати таке.

До матеріалів справи долучено конверт-повернення поштового відправлення №298 з адреси місцезнаходження відповідача з відміткою відділення поштового зв`язку «не знайдено за адресою».

Положення статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлюють те, що якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (частина п`ята).

В силу приписів частини шостої вказаної статті днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами було досягнуто домовленість щодо поставки піску, що підтверджується наступним:

- Позивачем Відповідачу надано наступні рахунку на оплату: №СФ-0000273 від 09.07.2018; №СФ-0000322 від 06.08.2018; №СФ-0000403 від 12.09.2018; №СФ-0000469 від 17.10.2018; №СФ-0000515 від 06.11.2018; №СФ-0000541 від 19.11.2018; №СФ-0000577 від 07.12.2018, на загальну суму 826 238,16 грн.;

- Позивачем на виконання умов домовленості поставлено Відповідачу пісок на загальну суму 826 238,16 грн., що підтверджується такими видатковими накладними:

- №РН-0000174 від 25.07.2018р.;

- №РН-0000207 від 20.08.2018р.;

- №РН-0000283 від 24.09.2018р.;

- №РН- 0000318 від 17.10.2018р.;

- №РН-0000322 від 31.10.2018р.;

- №РН-0000380 від 30.11.2018р.;

- №РН-0000381 від 30.11.2018р.;

- №РН- 0000447 від 20.12.2018р.;

- №РН- 0000446 від 20.12.2018р.

- Відповідачем на користь Позивача перераховано суму коштів в розмірі 794 738,96 грн., згідно таких платіжних доручень: 02.08.2018, №20; 20.08.2018, №29; 14.09.2018, №3; 22.10.2018, №26; 05.11.2018, №2; 08.11.2018 №3; 20.11.2018, №6; 05.12.2018, №12; 11.12.2018, №17;

Відповідно до частини першої статті 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частиною п`ятою статті 265 ГК України передбачено, що поставка товарів без укладення договору поставки може здійснюватися лише у випадках і порядку, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 640 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до частин першої та другої статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем поставлено, а Відповідачем прийнято товар на загальну суму 826 238,16грн.

Вказане підтверджується скріпленими підписами представників та печатками підприємств Позивача та Відповідача відповідними видатковими накладними.

Відповідачем згідно вказаних вище платіжних доручень на користь Позивача перераховано суму коштів в розмірі 794 738,96грн.

Таким чином, не оплаченою залишилась сума заборгованості в розмірі 31 499,96грн., яку й просить стягнути Позивач.

Згідно з частиною першою статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Підтвердженням виникнення між сторонами правовідносин є документи, які оформлюють рух товарно-матеріальних цінностей (видаткові накладні), що у свою чергу підтверджує факт здійснення господарської операції і виникнення у покупця зобов`язання з оплати прийнятого товару в силу частини першої статті 692 ЦК України.

Отже, Відповідачем не сплачено у повному обсязі грошові кошти за поставлений товар.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 31 499,96 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім заявленої суми основної заборгованості, Позивач просив стягнути з Відповідача 2273,11 грн. 3% річних та 4630,35 грн. інфляційних нарахувань.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Судом перевірено здійснений позивачем розрахунок суми 3% річних та інфляційних втрат і суд прийшов до висновку, що вони правильні.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Також, у поданій позовній заяві Позивач просить суд здійснити розподіл судових витрат та покласти на Відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (частина третя статті 123 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами першою та другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Обґрунтовуючи розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу Позивачем додано до матеріалів справи:

- Копію договору про надання правової допомоги від 05.05.2021р;

- Копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №308 від 05.10.1999 р.

- Копію звіту про роботу адвоката над завданням клієнта станом на 12.05.2021р.;

- Копію акту приймання-передачі правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 05.05.2021р.;

- Копію платіжного доручення №246 від 17.05.2021р. на суму 4 000,00 грн.;

- Розрахунок суми судових витрат на суму 4000 грн.

Посилаючись на наведені документи, Позивач просить стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн.

За приписами статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, що за приписами частини шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд погоджується з поданими розрахунками та їх вартістю, а отже, заява Позивача підлягає задоволенню у повному обсязі.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємства «БУДЗАБЕЗПЕЧЕННЯ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДТЕХДИЗАЙН» про стягнення 38 403,42 грн.. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДТЕХДИЗАЙН» на користь Приватного підприємства «БУДЗАБЕЗПЕЧЕННЯ» 31 499,96 (тридцять одну тисячу чотириста дев`яносто дев`ять) грн. основного боргу; 2 273,11 (дві тисячі двісті сімдесят три) грн. - 3% річних; 4 603,35 (чотири тисячі шістсот три) грн. - збитків від інфляції; 4 000,00 (чотири тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.07.2021.

Суддя І.Д. Курдельчук