ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1712/21

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Манілець А.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом комунального підприємства «Київтранспаксервіс», м. Київ,

до відповідача: фізичної особи-підприємця Євсеєнко Матвія Ігоровича, смт. Кодра Макарівського району Київської області,

про стягнення 1 970,21 грн.

без виклику представників сторін;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - комунальне підприємство «Київтранспарксервіс», м. Київ (далі по тексту - КП «Київтранспарксервіс»), звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 07.06.2021 № 053/05-2436 до відповідача - фізичної особи-підприємця Євсеєнка Матвія Ігоровича, смт. Кодра Макарівського району Київської області (далі по тексту - ФОП Євсеєнко М.І.), в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 1 970,21 грн., з яких: 1 729,00 грн. основного боргу за договором від 14.07.2015 №ДНП-2015-17/02 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування, 3% річних у сумі 66,24 грн. та 174,97 грн. інфляційних втрат, а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору в частині оплати наданого позивачем на користь відповідача права на організацію та експлуатацію 133 місць для платного паркування транспортних засобів та 15 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою м. Київ, Дарницький р-н, вул. Здолбунівська, буд. 15 (заїзд з вул. Драгоманова), в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Київ, а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхнього автотранспорту в сумі 1 729,00 грн., яку позивач прость суд стягнути у судовому порядку із врахуванням нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/1712/21 та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи). Цією ж ухвалою судом встановлено відповідачу строк для подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дати вручення ухвали.

Копії ухвали господарського суду від 14.06.2021 суд направляв рекомендованим листом з повідомленням на адресу відповідача, вказану у позовній заяві, яка відповідає адресі місцезнаходження згідно із інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 08010, Київська обл., Макарівський р-н, смт. Кодра, вул. Горького, буд. 3, кв. 6. Однак, поштове відправлення не було вручено адресату та повернуто підприємством зв`язку із довідкою від 19.06.2021 про причини повернення «адресат відмовився».

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали у порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п. з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій (постанова Верховного Суду від 07.06.2019 у справі № 910/17797/17).

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи у порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши позов КП «Київтранспарксервіс» до ФОП Євсеєнка М.І. про стягнення 1 970,21 грн., дослідивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

14.07.2015 між КП «Київтранспаксервіс» (сторона-1) та ФОП Євсеєнко М.І. (сторона-2) було укладено Договір № ДНП-2015-07/02 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування (надалі - Договір), згідно з яким сторона-1 надає за плату стороні 2 право на організацію та експлуатацію 133 місця для платного паркування транспортних засобів, а також 15 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, Дарницький р-н, вул. Здолбунівська, 15 (заїзд з вул. Драгоманова), в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва (надалі - фіксовані місця для паркування), а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхнього автотранспорту.

За умовами цього Договору:

- під фіксованими місцями для паркування у цьому Договорі визначено 133 місця для платного паркування транспортних засобів, а також 15 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, за адресою: м. Київ, Дарницький р-н, вул. Здолбунівська, 15 (заїзд з вул. Драгоманова), в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва (п. 1.2 Договору);

- фіксовані місця для паркування вважаються переданими в експлуатацію стороні-2 з моменту підписання Договору сторонами (п. 1.3 Договору);

- фіксовані місця для паркування вважатимуться повернутими стороні-1 з експлуатації через 60 календарних днів з дати припинення (розірвання) Договору, крім випадків, передбачених п. 6.10. Договору (п. 1.4 Договору);

- плата сторони-2 стороні-1 згідно умов даного Договору становить 6,50 грн. за одне місце для платного паркування транспортних засобів за добу, у тому числі: вартість послуги без ПДВ та збору за місця для паркування транспортних засобів - 1,92 грн.; ПДВ - 0,38 грн.; збір за місця для паркування транспортних засобів - 4,20 грн. (п. 3.1 Договору);

- розрахунок за цим договором здійснюється шляхом оплати стороною-2 у розмірі 100% щомісячного платежу не пізніше 25 числа поточного місяця відповідно до графіку платежів (Додаток № 1 до Договору) (п. 3.3 Договору);

- сторона-1 зобов`язана не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним, підготувати у двох примірниках акт здачі наданих послуг. Сторона-2 зобов`язана не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним, отримати акт здачі наданих послуг, протягом п`яти робочих днів підписати його та повернути стороні-1 один примірник акта (п. 3.4 Договору);

- якщо у встановлений строк сторона-1 не одержить підписаний акт здачі наданих послуг або мотивовану відмову від його підписання, послуги вважаються прийнятими без зауважень (п. 3.5 Договору);

- цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту опублікування рішення сесії Київської міської ради від 02.07.2015 щодо внесення змін до таблиці 1 до додатка № 5, затвердженого рішенням Київської міської ради від 23.06.2011 № 242/5629 «про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві та акцизного податку» та, відповідно, погодження схеми ОДР у ГУ МВС УДАІ м. Києва й затвердження у Департаменті транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), і діє до 13.07.2018 (п. 6.1 Договору);

- якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії Договору жодна з сторін не попередить письмово другу сторону про свій намір припинити Договір, його дія продовжується на такий самий термін (п. 6.3. Договору);

- зміни у цей Договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, які оформлюються додатковою угодою до цього Договору, яка набирає чинності з моменту належного оформлення і підписання сторонами, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді (п. 6.4 Договору);

- про дострокове розірвання Договору відповідно до п. 6.5. Договору сторона-1 надсилає стороні-2 письмове повідомлення не менш ніж за 15 календарних днів до дати розірвання Договору. Повідомлення про розірвання Договору надсилається у порядку визначеному п. 8.3 даного Договору. Договір є розірваним на тридцять перший календарний день з дати отримання повідомлення стороною-2 (п. 6.6 Договору);

- усе листування між сторонами здійснюється за поштовими адресами, зазначеними у цьому Договорі. Повернення стороні поштового відправлення, яке направлялося іншій стороні цього Договору, із відміткою про відсутність адресата за вказаною у цьому Договорі (або адресою, вказаною у письмовому повідомленні про зміну адреси для надсилання кореспонденції, яке було отримане стороною до відправлення поштового зв`язку), або з відміткою про неявку представника сторони до відділення поштового зв`язку за адресованим йому поштовим відправленням, вважається належним повідомленням іншої сторони про обставини, які містились у письмовому повідомленні, що містилось у поштовому відправленні, яке повернулось (п. 8.3 Договору).

Сторони вносили зміни до Договору шляхом укладення додаткових угод від 17.09.2015 № 1, від 30.12.2015 № 2, від 30.12.2016 № 3, від 30.01.2018 № 4, від 31.08.2018 № 5.

27.12.2018 між КП «Київтранспаксервіс» (сторона-1) та ФОП Євсеєнко М.І. (сторона-2) було укладено Додаткову угоду № 6 до Договору, в якій сторони дійшли згоди викласти розділ 3 «Вартість та порядок розрахунків» та розділ 8 «Інші умови» Договору у новій редакції, а саме:

- плата сторони-2 стороні-1 згідно умов даного Договору становить 6,50 грн. за одне місце для платного паркування транспортних засобів за добу, у тому числі: вартість експлуатації місця для паркування без ПДВ та збору за місця для паркування транспортних засобів - 4,35 грн.; ПДВ - 0,87 грн.; збір за місця для паркування транспортних засобів - 1,28 грн. (п. 3.1. Договору);

- плата за провадження діяльності на майданчику для паркування здійснюється у розмірі 100% місячної вартості не пізніше 20 числа місяця, щодо якого проводиться оплата (п. 3.3. Договору);

- сторона-1 не пізніше 5-го числа місяця готує та направляє на адресу електронної пошти сторони-2 рахунок на оплату. Відсутність рахунку на дату оплати, визначену п. 3.3. Договору, не звільняє сторону-2 від зобов`язань щодо оплати (п.п. 3.4, 3.5 Договору);

- щомісяця до 10-го числа сторони підписують акт приймання-передачі послуг, наданих у попередньому місяці. Підписання акта приймання-передачі наданих послуг здійснюється за місцезнаходженням строни-1. У випадку не підписання строною-2 акта приймання-передачі наданих послуг у строк до 20 числа, акт приймання-передачі послуг, наданих у попередньому місяці, вважається підписаним строною-2 без зауважень (п. 3.7 Договору);

- усе листування між сторонами здійснюється за поштовими адресами, зазначеними у Договорі. Повернення стороні поштового відправлення, яке направлялося іншій стороні Договору, із відміткою про відсутність адресата за вказаною у Договорі адресою (або адресою, вказаною у письмовому повідомленні про зміну адреси для надсилання кореспонденції, яке було отримане стороною до відправлення поштового відправлення), або з відміткою про неявку представника сторони до відділення поштового зв`язку за адресованим йому поштовим відправленням, вважається належним чином відправленим повідомленням іншої сторони (п. 8.3 Договору).

Додатковою угодою №7 від 26.09.2019 сторони виклали у новій редакції пункт 3.1 Договору, а саме узгодили, що плата сторони-2 стороні-1 становить 6.50 грн. за одне місце для платного паркування транспортних засобів за добу, у тому числі ПДВ; крім того, внесли зміни у місцезнаходження та реквізити сторони-1.

Договір та додаткові угоди №№ 1-7 до нього підписані повноважними представниками сторін, а також скріплені відтисками печаток юридичних осіб.

Матеріали справи містять ще одну додаткову угоду №7 від 03.02.2020, згідно якої сторона-1 та сторона-2 дійшли згоди розірвати Договір, яка підписана в односторонньому порядку тільки КП «Київтранспарксервіс».

Посилаючись на вказану додаткову угоду №7 від 03.02.2020, позивач твердить про розірвання договору, та просить суд стягнути плату за 1-3 лютого 2020 року у сумі 1729,00 грн. Разом із тим, враховуючи умови пункту 6.3 договору, який передбачає можливість пролонгації договору за відсутності письмового попередження про намір припинити відносини, суду не подано доказів того, що сторони за взаємною згодою у належній формі дійшли згоди про розірвання договору.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Інше встановлено пунктом 6.6 договору, відповідно до якого про дострокове розірвання договору сторона-1 надсилає сторона-2 письмове повідомлення не менш ніж за 15 календарних днів до дати розірвання договору, у порядку, визначеному пунктом 8.3 договору (тобто на поштову адресу, зазначену у договорі). Договір є розірваним на тридцять перший календарний день з дати отримання повідомлення стороною-2.

Разом із тим, ані доказів надіслання, ані доказів отримання відповідачем такого повідомлення матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, у суду відсутні правові підстави твердити про припинення договірних відносин за згодою сторін, а отже у спірний період 01-03.02.2020 договір був чинним.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 3.3 Договору (в редакції Додаткової угоди №6 від 27.12.2018) плата за провадження діяльності на майданчику для паркування здійснюється в розмірі 100% місячної вартості не пізніше 20 числа місяця, щодо якого проводиться оплата.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд враховує правила визначення строків, згідно до яких перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 Цивільного кодексу України). При цьому, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

Позивач подав суду копію Акту надання послуг №1871 від 29.02.2020 на суму 1729,00 грн., який підписаний лише з боку КП «Київтранспарксервіс». Доказів направлення або вручення вказаного акту відповідачу суду не подано. Акт з боку відповідача не підписаний.

Разом із тим, за умовами договору строк оплати визначено до 20 числа поточного місяця і не залежить від підписання чи не підписання відповідачем Акту надання послуг. Крім того, умовами пункту 3.7. Договору в редакції додаткової угоди від 27.12.2018 № 6 передбачено, що щомісяця до 10-го числа сторони підписують акт приймання-передачі послуг, наданих у попередньому місяці. Підписання акта приймання-передачі наданих послуг здійснюється за місцезнаходженням строни-1. У випадку не підписання строною-2 акта приймання-передачі наданих послуг у строк до 20 числа акта приймання-передачі послуг. Наданих у попередньому місяці вважається підписаним строною-2 без зауважень.

З огляду на те, що у спірний період договір був чинним, строк оплати відповідачем плати за договором за лютий 2020 сплив 20.02.2020, а з 21.02.2020 настало прострочення. Суд бере до уваги те, що позивач заявляє до стягнення плату лише за 01-03.02.2020. Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України), відтак вимогу про стягнення з відповідача основного боргу слід задовольнити повністю у заявленому розмірі 1 729,00 грн.

Також позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати у сумі 174,97 грн. та 3% річних у сумі 66,24 грн. (за період 21.02.2020 - 01.06.2021).

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 Цивільного кодексу України і ст. 230 Господарського кодексу України, у зв`язку з чим обмеження нарахування шістьма місяцями відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України до процентів річних та інфляційних втрат не застосовується.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд звертає увагу учасників справи на те, що індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Здійснивши перевірку розрахунку трьох процентів річних та інфляційних втрат за простроченим відповідачем грошовим зобов`язанням за Договором:

Сума боргу, грн.строк оплатиПеріод прострочення3%, грн.Період простроченняінфляційні втрати, грн.
1 729,0020.02.202021.02.2020 - 01.06.202166,24
березень 2020 - травень 2021199,77
суд встановив, що вірно розраховані розміри належних до стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат становлять 66,24 грн. та 199,77 грн. відповідно. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України), відтак вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 174,97 грн. підлягає задоволенню у заявленому розмірі. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 66,24 грн. слід задовольнити повністю

З огляду на викладене, позов КП «Київтранспарксервіс» про стягнення з відповідача - ФОП Євсеєнко М.І. заборгованості за договором від 14.07.2015 № ДНП-2015-17/02 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування (із змінами та доповненнями), розрахованої станом на 01.06.2021, яка складається із суми основного боргу у сумі 1 729,00 грн., 3% річних у сумі 66,24 грн., інфляційних втрат у сумі 174,97 грн., є обґрунтованим, документально підтвердженим та належить до задоволення повністю.

У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору у мінімальному законом встановленому розмірі.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов комунального підприємства «Київтранспарксервіс» задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Євсеєнко Матвія Ігоровича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

на користь комунального підприємства «Київтранспарксервіс» (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 6, ідентифікаційний код 35210739)

1 729,00 грн. (одна тисяча сімсот двадцять дев`ять гривень нуль копійок) основного боргу,

66,24 грн. (шістдесят шість гривень двадцять чотири копійки) процентів річних,

174,97 грн. (сто сімдесят сім гривень дев`яносто сім копійок) інфляційних втрат,

2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх