ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2021м. ДніпроСправа № 904/6952/20
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, б.5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, б.108; ідентифікаційний код 40081237)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський завод будівельних матеріалів"(49000, м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа,1-Б; ідентифікаційний код 34775113)

про стягнення 61 875 грн. 00 коп.

ПРОЦЕДУРА:

Позивач - Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№6178/20 від 23.12.2020) до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський завод будівельних матеріалів" про стягнення штрафу за невірно зазначену у залізничній накладній масу вантажу у розмірі 61 875 грн. 00 коп.

Також просить стягнути судові витрати по справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2020 (суддя Петренко Н.Е.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у відзиві (вх.№3084/21 від 20.01.2021) на позов просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, у випадку задоволення позовних вимог зменшити розмір нарахованого штрафу до 50%, а саме до - 30 937 грн. 50 коп., посилаючись на те, що: - підставою для притягнення до відповідальності є Комерційний акт №450003/416 від 28.08.2020, який складений з порушеннями і не може бути належним доказом; - вантаж (вапно негашене) є гідрофобним, тобто таким, що піддається дії води і змінює свою масу разом із рівнем вологості; - оскільки спірний вагон (тара) був після ремонту, була велика вірогідність, що фактична вага тари відрізняється від ваги цього вагону, зазначеної в Технічному паспорті; - зменшити розмір штрафу до 30 937 грн. 50 коп., оскільки стягнення штрафу призведе до суттєвих негативних наслідків і поставить підприємство на межу закриття.

Позивач у відповіді (вх.№5838/21 від 04.02.2021) на відзив просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, оскільки: - наявність повноважень на підписання Комерційного акту від 28.08.2020 №450003/416 підтверджується посадовою інструкцією заступника начальника станції Нижньодніпровськ - Вузол та наказом начальника станції від 03.01.2020 №26; - правилами встановлено імперативні норми, де чітко відокремлено межу (граничне розходження визначення маси нето), вихід за яку передбачає накладання на відправника штрафу; - згідно листа від 29.01.2021 № ПГМ-01/48 (а.с.122) на перегоні Самарівка-Нижньодніпровськ-Вузол за період з 26.08.2020 по 28.08.2020 опадів не було; - штрафна санкція не є договірною, а випливає із зазначених положень Статуту залізниць України, якими чітко визначено розмір штрафу.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2021 № 298 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи" призначено повторний автоматичний розподіл матеріалів справи.

Відповідно до протоколу від 17.02.2021 повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №904/6952/21 передано судді Загинайко Т.В у зв`язку з тим, що суддю Петренко Н.Е. звільнено з посади.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2020 прийнято справу до провадження, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Відповідач у запереченнях (вх. №10344/21 від 01.03.2021) просить суд у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський завод будівельних матеріалів" про стягнення штрафу за невірно зазначену у залізничній накладній масу вантажу у розмірі 61 875 грн. 00 коп. - відмовити, у випадку задоволення позовних вимог просить зменшити розмір нарахованого штрафу до 50%, а саме до 30 937 грн. 50 коп.

Також відповідач у клопотанні (вх.№10360/21 від 01.03.2021) просить розглянути справу №904/6952/20 у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Крім того, в матеріалах справи міститься клопотання відповідача (вх.№7/2 від 14.01.2021) (а.с.41) також про розгляд справи №904/6952/20 у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський завод будівельних матеріалів" (вх.№7/2 від 14.01.2021 та вх.№10360/21 від 01.03.2021) про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Справа згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку у зв`язку із вжитими в Україні карантинними заходами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

У серпні 2020 року за накладною №45475175 від 26.08.2020 , яка у відповідності із статтею 6 Статуту залізниць України є основним перевізним документом та обов`язковою двосторонньою формою угоди на перевезення вантажу, зі станції Самарівка Придніпровської залізниці на станцію Баси Південної залізниці відправлено вагон №65376428 з вантажем - вапно негашене.

Вантажоодержувачем за вказаною залізничною накладною (графа № 4) є ПАТ «Сумихімпром» (далі - вантажоодержувач) за адресою: 4003, м. Суми, вул. Харківська п/о12.

Вантажовідправником за даною залізничною накладною (графа № 1) є відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровський завод будівельних матеріалів".

28.08.2020 на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці проведено контрольне зважування вагону №65376428, при якому встановлено, що фактична маса вантажу у вагоні на 2 510 кг більше маси зазначеної в накладній №45475175.

За результатами перевірки маси вантажу заст. Швець ДС, прийомоздавальник ОСОБА_1 та АРВ Кузміч Т.І. склали та засвідчили своїми підписами Комерційний акт №450003/416 від 28.08.2020, в якому вказано, що вага брутто - 93950 кг, тара вагону за документом - 23000 кг, вага нетто - 70950 кг, що більше ваги вказаної в документі на 2510кг. Зважування проводилось в статичному режимі з повною зупинкою та розчепленням, у присутності відповідальних осіб залізниці на справних електронно-тензометричних вагах вагонних вагах 150т ст. Нижньодніпровськ-Вузол заводський №032, що пройшли держповірку 11.08.2020. Навантаження вантажу нерівномірне, нижче бортів на 20-30 см, без поглиблень. Вагон без торцевих дверей, розвантажувальні люки з обох сторін закриті, вкручені. В технічному відношенні вагон справний. При повторному зважуванні вага підтвердилась.

Також вказаними працівниками залізниці було складено та засвідчено їх підписами Акт загальної форми №1139 від 28.08.2020, з якого кого вбачається, що 28.08.2020 було проведено перевірку маси вантажу у вагоні №65376428. Фактична маса брутто вагона склала 93950 кг, тара вагона з ПД 23000 кг. Маса вантажу нетто за ПД 68440 кг. Фактична маса вантажу нетто 70950 кг, що більше маси документу на 2 510 кг. Понад вантажопідйомності на 950 кг. Навантаження вантажу рівномірне, нижче бортів на 20-30 см, без поглиблень. Вагон затриманий 28.08.2020 з 17-01 для відвантаження надлишку вантажу.

Позивач, посилаючись на те, що у відповідності до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності відомостей, зазначених ними у накладних, звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача штрафу за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу в розмірі 61 875 грн. 00 коп. (12 375 грн. 00 коп. х 5), де:

12 375 грн. 00 коп. - провізна плата за вагон;

5-кількість провізних плат.

Відповідач штраф за невірно зазначену масу вантажу у добровільному порядку не сплатив, що стало причиною спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Предметом доказування у даній справі є: обставини укладання договору перевезення вантажу залізничним транспортом; факт надання послуг; наявність перевізних документів - залізничних накладних; наявність порушення в оформленні накладної в частині неправильного зазначення в ній маси вантажу; обставини складання актів загальної форми ГУ-23, комерційного акту; правомірність здійснення розрахунку заявленого до стягнення штрафу за неправильне зазначення відомостей про масу вантажу у залізничній накладній.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Спірні правовідносини стосуються перевезення вантажів залізницею, а відтак, підпадають під правове регулювання Глави 64 Цивільного кодексу України, Глави 32 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, та інших нормативних актів, прийнятих у відповідності до них та які регулюють спірні правовідносини.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини 2 статті 908 та статтею 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

У відповідності до пункту 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 (в редакції наказу Міністерства інфраструктури України № 138 від 08.06.2011), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів, відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих правил.

Згідно з пунктом 1.2 Правил оформлення перевізних документів, накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення.

Відповідно до пункту 1.3 Правил оформлення перевізних документів, всі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ.

Пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів передбачено, що у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі.

Судом встановлено, що накладна №45475175 містить, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Згідно з пунктом 28 Правил № 861/5082 вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей.

Наведена норма свідчить про те, що залізниця не зобов`язана перевіряти дані, зазначені у накладних, фактичним даним при прийнятті вантажу до перевезення.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів (зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083) передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Відповідно до статті 921 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що виникають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Положеннями статті 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

З огляду на наведене, при заповненні накладної на перевезення вантажу відповідальність за точність та повноту відомостей, зазначених у відповідній накладній, покладається на вантажовідправника.

Згідно пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за №861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагонів, вантажу, його маркування та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Залізниця має перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Водночас, відповідачем при заповненні залізничної накладної №45475175 було допущено помилку у масі вантажу у вагоні №65376428, що підтверджується комерційним актом №450003/416/1/2 від 28.08.2020. При цьому, в комерційному акті зазначено, зокрема, що навантаження вантажу нерівномірне, нижче борта на 20-30 см, без поглиблень, вагон без торцевих дверей, розвантажувальні люки з обох сторін закриті, в технічному відношенні вагон справний.

Технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки №14 підтверджує, що ваги, на яких проводилось зважування вагону №65376428 повірені 11.08.2020 та визнані придатними до застосування (а.с.11-12).

Отже, має місце факт невідповідності маси вантажу, зазначеної в накладній та встановленої при контрольному зважуванні.

Згідно з нормами статті 122 Статуту підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу є комерційний акт, складений у випадках передбачених статтею 129 Статуту.

За змістом статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Підсумовуючи викладене, саме на відправника покладається обов`язок заповнення комплекту перевізних документів, а також надається можливість до укладання договору перевезення перевірити внесені до перевізного документу відомості і при необхідності скласти новий документ. Відповідальність за неправильне оформлення залізничної накладної несе вантажовідправник. При цьому, підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Як встановлено судом, комерційним актом №450003/416 від 28.08.2020 підтверджується зазначення в накладній №45475175 маси вантажу 68 440 кг, фактично встановлено, що маса вантажу складає 70 950 кг, що на 2 510 кг більше від маси, вказаної у накладній на перевезення.

Вказаний Комерційний акт складено у відповідності з Правилами складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року за №334.

У відповідності зі статтями 118, 122 Статуту залізниць штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитків.

Такої ж думки дотримується Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду у своїй постанові від 05.04.2018 у справі №906/533/17.

Щодо наявності повноважень підписання комерційного акту.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Заперечення відповідача про те, що комерційний акт складений з порушеннями і не може бути належним доказом судом не приймається на підставі наступного.

Відповідного пункту 10 Правил складання актів, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

На виконання пункту 10 Правил, комерційний акт №450003/416 від 28.08.2020 підписаний заступником начальника станції Швець А.О. (згідно з посадовими обов`язками), прийомоздавальник Петренко Н. М. (згідно наказу від 03.01.2020 №26 "Про призначення відповідальних осіб, які мають право підписувати комерційні акти"), агентом з розшуку вантажів та багажу ОСОБА_2 (згідно з робочою інструкцією).

За змістом частин 1, 3 статті 64 та частини 3 статті 65 Господарського кодексу України передбачено, що підприємство, як організаційна форма господарства, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, яким призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Отже, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці яких відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимог щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів, і такими доказами можуть підтверджуватися повноваження осіб на підписання комерційного акта.

Повноваження осіб, що підписали комерційний акт підтверджується копіями посадової інструкції, наказу від 03.01.2020 №26 "Про призначення відповідальних осіб, які мають право підписувати комерційні акти" та робочої інструкції (а.с. 14-21).

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23.11.2018 у справі № 916/2450/17.

Таким чином, суд відхиляє посилання відповідача у відзиві на позовну заяву, що комерційний акт №450003/416 від 28.08.2020 складений з порушенням.

Щодо стану вантажу при негативних погодних умов

Пунктом 27 Правил видачі вантажів встановлено, що надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладній, вважається таким, що не перевищує норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення маси нетто, яке становить 0,2%.

Згідно з пунктом 2.6 Правил оформлення перевізних документів визначено, що маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2%.

Отже, Правилами встановлено імперативні норми, де чітко виокремлено межу (граничне розходження визначення маси нетто), вихід за яку, передбачає накладення на відправника штрафу.

Чинним законодавством не передбачений вплив погодних умов на перевезення та пов`язані з перевезенням технологічні процеси. Тобто, немає правового механізму, який би певним чином обраховував вплив тих чи інших погодних явищ на масу вантажу (відношення кількості опадів до площі вагону; фізичні властивості вантажу, які впливають на випаровування: альбедо, пористість, гігроскопічність тощо).

Інформація з гідрометеорологічного центру є сукупністю регіональних середньостатистичних даних, з яких не можливо встановити точну кількість опадів по конкретно взятій місцевості.

Тобто, відсутні усі складові, які у сукупності могли б свідчити про те, що в конкретний проміжок часу, конкретної доби, по конкретній місцевості, пройшов дощ, і саме такої інтенсивності, що збільшив масу конкретного вантажу на конкретну кількість.

Відтак, дані, викладені в інформації Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології від 13.01.2021 №04.27/34 (а.с.42) є узагальненими та середньостатистичними (інформація наявна лише за місто в цілому, а не за його окремий район, вулицю тощо), а тому така інформація не може слугувати належним доказом збільшення масу вантажу у вагоні через погодні умови.

Крім того, як вбачається з накладної №45475175 від 26.08.2020 в графі 20 «найменування вантажу» вказано : «Известь негашеная. Верхний слой груза покрыт слоем гашеной извести». Дана інформація підтверджується і комерційним актом №450003/416 від 28.08.2020. Тобто вантаж ще під час відвантаження був під впливом вологи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, твердження відповідача є лише припущеннями у цьому випадку та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами у розумінні положень статті 76 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо зменшення розміру штрафу

Відповідач просить зменшити розмір штрафу на 50 % до 30 937 грн. 50 коп.

В обґрунтування посилається на те, що: - ТОВ «ДЗБМ» є виробником Товару (вапна негашеного, цегли силікатної, блоків з ніздрюватого бетону), який наповнює бюджет податками та створює робочі місця; - загальнодержавний карантин призвів до стрімкого погіршення матеріального становища; - підприємство змушене укласти кредитні договори (овердрафт та кредитну лінію), щоб мати змогу хоча б сплатити поточні обов`язкові податки, заробітну плату (а.с.53-77); - постановою КМУ № 211 від 11.03.2020 на всій території України оголошено карантин та з 12.03.2020 заборонено роботу суб`єктів господарювання (окрім об`єктів критичної інфраструктури, які мають безперервний промисловий цикл), було заборонено регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів, інше; - цей загальнодержавний карантин сильно вплинув і на роботу підприємства; - обсяг продажу будівельних матеріалів впав; - зменшились грошові надходження; - не працювали більшість будівельних підприємств (контрагентів покупців), які скасовували свої замовлення та не купували товар (цеглу силікатну, газобетон; - не було можливості доставляти більшість іногородніх працівників; - виробництво майже повністю було зупинено, окрім тих ділянок, які не можливо зупинити, бо вони мають безперервний промисловий цикл і наслідки зупинення незворотні, а саме: вапняно-обпалювальні печі, інше.

Також відповідач просить врахувати, добросовісну поведінку підприємства, бо за останні роки не було жодних порушень перед залізницею, не було жодної судової справи з цього приводу, що свідчить про дисциплінованість ТОВ «ДЗБМ» як вантажовідправника. Залізниці не було спричинено жодних негативних наслідків (не встановлено факту пошкодження у зв`язку з цим вагонів чи залізничного покриття, чи простоїв), при цьому негайно добровільно було вирішено дане питання. Заявлений до стягнення штраф є невиправданим до обставин даної справи.

Відповідачем не спростовано доводів позивача, а також не доведено належними і допустимими доказами наявність обставин, що могли б бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу у загальному розмірі 61 875 грн. 00 коп. визнаються судом обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Слід відзначити, що у застосуванні статей 118 та 122 Статуту, визначено, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки. Збитки (додаткові витрати), завдані залізниці через допущені відправником порушення, зазначені у статтях 118 та 122 Статуту, підлягають відшкодуванню відправником незалежно від сплати ним штрафу, оскільки згідно із статтею 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Отже, відправник був зобов`язаний зазначити в залізничній накладній №45475175 вірну масу вантажу, який знаходився у відповідних вагонах, і провізна оплата в даному випадку в накладній визначалася, виходячи із маси всього вантажу, який знаходився у відповідному вагоні. Проте, відповідач свого обов`язку щодо зазначення у накладній №45475175 правильної маси вантажу не виконав.

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, не є договірною неустойкою, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/2339/17, від 27.03.2020 у справі № 917/500/19.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2 102 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, б.5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, б.108; ідентифікаційний код 40081237) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський завод будівельних матеріалів" (49000, м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа,1-Б; ідентифікаційний код 34775113) про стягнення штрафу у розмірі 61 875 грн. 00 коп. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський завод будівельних матеріалів"(49000, м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа,1-Б; ідентифікаційний код 34775113) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, б.5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, б.108; ідентифікаційний код 40081237) 61 875 (шістдесят одна тисяча вісімсот сімдесят п`ять) грн. 00 коп. - штрафу за невірно зазначену у залізничній накладній масу вантажу та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

"04" серпня 2021 року