ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2156/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11)
до Фізичної особи-підприємця Шульги Сергія Миколайовича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 46840,41 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Фізичної особи-підприємця Шульги Сергія Миколайовича, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за невиконання договірних зобов`язань по оплаті теплової енергії в сумі 38892,23 грн. за період: жовтень 2017 - 06.03.2020; 3 % річних в сумі 2683,71 грн. та інфляційні витрати в сумі 5264,47 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.06.2021 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Фізична особа-підприємець Шульга Сергій Миколайович наданими відповідачу процесуальними правами не скористався у встановлений статтею 251 Господарського процесуального кодексу України строк відзив на позовну заяву до суду не подав.

Копію ухвали Господарського суду Харківської області від 08.06.2021 про відкриття провадження у справі № 922/2156/21 направлено в паперовій формі - рекомендованим листом з повідомленнями про вручення за адресою Шульги Сергія Миколайовича, вказаною у позовній заяві, яка також співпадає з юридичною адресою згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_1. Однак, зазначене відправлення не вручено адресатові та повернуто до суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою", про що свідчить довідка відділення поштового зв`язку "Укрпошта" від 11.07.2021.

Жодних відомостей щодо інших засобів зв`язку із відповідачем матеріали справи не містять.

Керуючись приписами пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, яким визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, суд приходить до висновку, що ФОП Шульга С.М. належним чином повідомлено про розгляд справи № 922/2156/21.

Згідно з ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Так, цивільні права і обов`язки виникають, крім угод, також внаслідок інших дій суб`єктів. Такими діями зокрема, може бути користування тепловою енергією без договору.

Матеріалами справи, а саме: договором купівлі-продажу № 5164-В-С від 14.08.2014, підтверджується, що ФОП Шульга С.М.. (відповідач) з 14.08.2014 року використовував нежитлові приміщення 1-го поверху площею 69,3 кв.м. за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, 58.

Система опалення зазначених орендованих приміщень відповідача є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, розташованого за адресою: 1-го поверху площею 69,3 кв. м. за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, 58.

Договору постачання теплової енергії до зазначеного приміщення між позивачем та відповідачем не укладалося, як і не надано доказів укладення відповідачем відповідного договору на відшкодування витрат теплопостачання балансоутримувачу.

Факт постачання позивачем теплової енергії в житловому будинку, розташованому за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, 58 з жовтня 2017 року по березень 2020 року підтверджується актами про підключення опалення на початку опалюваних сезонів та актами про відключення опалення наприкінці опалюваних сезонів, які підписані та скріплені печатками повноважених представників КП "Харківські теплові мережі" та балансоутримувача будинку.

Крім того, факт споживання відповідачем теплової енергії за вказаний період також підтверджується актами обстеження системи теплоспоживання об`єкту: № 178/2550 від 16.01.2018, № 178/3115 від 03.12.2018, 178/3735 від 07.02.2020.

Оскільки система опалення приміщень будинку розташованого за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, 58, в тому числі й нежитлових приміщень загальною площею 69,3 кв.м, які знаходились у користуванні відповідача, є єдиною системою опалення житлового будинку, відповідач також споживав поставлену позивачем теплову енергію у період з жовтня 2017 року по березень 2020 року.

Позивач обґрунтовуючи, свої вимоги зазначає, що спір у даній справі виник з підстав того, що в період з жовтня 2017 року по березень 2020 року теплова енергія використовувалася відповідачем без укладення договору та не була оплачена останнім, у зв`язку з чим згідно наданого позивачем розрахунком за відповідачем числиться заборгованість у розмірі 38892,23 грн.

Розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався відповідачем згідно показань приладу обліку, встановленого у будинку, з урахуванням максимального теплового навантаження на нежитлові приміщення відповідача, виконаного згідно з нормативним документом "Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні" КТМ 204 України 244-94.

Згідно з Законом України "Про теплопостачання", теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Згідно положень ст. 24 ЗУ "Про теплопостачання" до основних обов`язків споживача теплової енергії відноситься своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Відповідно до положень ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Суд зазначає, що оскільки сторони не перебувають в договірних відносинах, які б регулювали відносини щодо постачання теплової енергії, як того вимагають норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що поставлена відповідачеві теплова енергія на зазначену позивачем суму є безпідставно набутою, а отже, до даних правовідносин повинні застосовуватись положення ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, обов`язковою умовою, з якою законодавець пов`язує виникнення даного виду зобов`язань, є відсутність правової підстави для набуття, збереження майна однією особою за рахунок іншої особи.

Статтею 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Факт постачання позивачем теплової енергії в житловому будинку, розташованому за адресою м. Харків, проспект Гагаріна, 58, з жовтня 2017 року по 06.03.2020 року підтверджується актами про підключення опалення на початку опалюваних сезонів та актами про відключення опалення наприкінці опалюваних сезонів, які підписані та скріплені печатками повноважених представників КП "Харківські теплові мережі" та балансоутримувача будинку.

Також, факт споживання відповідачем теплової енергії за вказаний період також підтверджується актами обстеження системи теплоспоживання об`єкту: № 178/2550 від 16.01.2018, № 178/3115 від 03.12.2018, 178/3735 від 07.02.2020.

Оскільки система опалення належного відповідачу приміщення загальною площею 122,3 кв. м. за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, 58 є єдиною з системою опалення житлового будинку, розташованого за цією ж адресою, суд зазначає, що відповідачем за період з 17.10.2017 по 06.03.2020 безпідставно споживалась теплова енергія.

Водночас, як вбачається з наданого позивачем розрахунку, такий здійснений виходячи з суми споживання тепла на опалення (показання ПУ) помноженої на тариф, та здійснено нарахування з жовтня 2017 по березень 2020 (включно), що становить 38892,23 грн.

Враховуючи викладене, а також те, що на момент прийняття рішення по справі в матеріалах справи відсутні будь-які докази погашення відповідачем заборгованості в добровільному порядку або доказів відсутності обов`язку сплати грошових коштів у заявленому розмірі, відповідачем не спростовані доводи позивача, суд вважає заявлену вимогу позивача щодо стягнення з відповідача суми вартості безпідставно спожитої теплової енергії у розмірі за період з жовтня 2017 р. по 06.03.2020 р. у розмірі 38892,23 грн. нормативно та документально обґрунтованою, не спростованою відповідачем, та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо заявлених до стягнення 3 % річних в сумі 2683,71 грн. та інфляційні витрати в сумі 5264,47 грн.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних в сумі 2683,71 грн. та інфляційні витрати в сумі 5264,47 грн., судом встановлено, що його здійснено у відповідності до умов чинного законодавства, вказаний розрахунок є арифметично вірним та такими, що підлягають задоволенню.

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову як обґрунтованого, підтвердженого доданими до матеріалів справи доказами та не спростованого відповідачем.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 ГПК України, та враховуючи висновки суду про повне задоволення позову покладає витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шульги Сергія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ) - вартість безпідставно спожитої теплової енергії за період з жовтня 2017 р. по 06.03.2020 р. в сумі 38892,23 грн.; 3 % річних в сумі 2683,71 грн.; інфляційні втрати в сумі 5264,47 грн. та 2270,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254, 256 - 259 ГПК України.

Повне рішення складено "06" серпня 2021 р.

Суддя Є.М. Жиляєв