ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2021м. ДніпроСправа № 904/5381/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАЛАЙН ІНВЕСТ", м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬБІЛЕНД", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (повідомлення) представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГАЛАЙН ІНВЕСТ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬБІЛЕНД" про стягнення заборгованості у розмірі 964 935, 13 грн, з яких: 788 819, 43 грн - основний борг, 24 077, 14 грн - сума відсотків за користування грошовими коштами, 66 103, 03 - інфляційні втрати, 37 225, 39 грн - пеня, 48 710, 14 грн - штраф.

Ухвалою суду від 02.06.2021 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАЛАЙН ІНВЕСТ" про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою суду від 07.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання даної ухвали.

29.06.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «Альбіленд» було подано відзив на позовну заяву.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договорів генерального підряду № 06-19/Р від 04.06.2019 та № 13/06-2019 від 05.05.2019 в частині оплати за виконані підрядні роботи

Позиція відповідача

Відповідач зазначає, що у нього відсутня заборгованість за генеральними договорами підряду. Заборгованість, яку просить стягнути позивач, стосується додаткових угод до договорів.

Крім того, відповідач просить відмовити позивачу у стягненні штрафних санкцій, посилаючись на пропуск строку позовної давності при звернені з даними вимогами до суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

05.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альбіленд" (замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Інвест" (генеральний підрядник, позивач) було укладено Договір генерального підряду № 13/06-2019-Р, за умовами якого, замовник доручає, а генеральний підрядник приймає на себе зобов`язання відповідно до умов цього договору виконати з власних матеріалів роботи з поточного ремонту приміщень будівлі АЗС на Об`єкті: «Поточний ремонт приміщень будівлі АЗС, за адресою бульвар Вечірній, 22а, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.» (далі договір № 13/06-2019-Р).

04.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альбіленд" (замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Інвест" (генеральний підрядник, позивач) було укладено Договір генерального підряду № 06/19-Р, за умовами якого, замовник доручає, а генеральний підрядник приймає на себе зобов`язання відповідно до умов цього договору виконати з власних матеріалів роботи з поточного ремонту приміщень будівлі АЗС на Об`єкті: «Поточний ремонт приміщень будівлі АЗС, за адресою вул. Курчатова, 3, м. Дніпро» (далі - договір № 06/19-Р).

Пунктом 2.2 договорів передбачено, що перелік, характер і вартість робіт вказані в Договірній ціні (Додаток №1 до цього Договору), який є невід`ємною частиною Договору.

Пунктом 2.4. договорів передбачено, що Генеральний підрядник зобов`язується виконати передбачені цим Договором роботи у строки передбачені Графіком виконання робіт (Додаток №2 до цього Договору), за умови своєчасного фінансування робіт з боку замовника, а також у разі необхідності оформленням контрольної картки на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення в зв`язку з поточним ремонтом приміщень АЗС, від яких залежить можливість виконання робіт Генеральним підрядником. Фінансування здійснюється відповідно до умов цього Договору та Графіка фінансування робіт (Додаток №4 до цього Договору).

Пунктом 5.1.4. договорів передбачено, що замовник зобов`язується прийняти якісно і в строк виконанні Генеральним підрядником роботи, відповідно до договору, за актом приймання-передання виконаних робіт (форма КБ-2В) і довідками про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3).

Пунктом 11.2. Договорів передбачено, що фінансування робіт проводиться замовником згідно з Графіком фінансування робіт (Додаток № 4 до цього Договору) шляхом переказу грошових коштів у національній валюті України (гривні) на поточний рахунок Генерального, підрядника у такому порядку:

- аванс в розмірі 70% від Договірної ціни, протягом 15 банківських днів з моменту підписання даного Договору (п.11.2.1);

- аванс в розмірі 20% від Договірної ціни, протягом 40 календарних днів з моменту підписання даного договору (п.11.2.2);

- остаточний розрахунок в розмірі 10% від Договірної ціни, протягам 15 (п`ятнадцяти) банківських днів з моменту підписання сторонами кінцевого Акту приймання-передання виконаних робіт (форма КБ-2В) і довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3) за цим Договором.

Відповідно до пункту 10.1 Договорів в процесі виконання робіт на Об`єкті може виникнути неохідність виконання додаткових робіт, ініційовані як Генеральним підрядником, так і Замовником.

Додатковими роботами, ініційованими Замовником вважаються роботи, що не увійшли до Договору і не враховані в Додатку № 1. Замовник має право за свій рахунок вносити будь-які зміни в роботи на будб-якому єтапі виконання робіт з компенсацією Генеральному підряднику всіх його підтверджених витрат, спричининих такими змінами. Строки і вартість робіт у цьому випадку визначаються додатковою угодою до Договору (пункт 10.3 договорів).

Пунктом 11.5. Договорів передбачено: після завершення виконання робіт Генеральний підрядник передає на розгляд Замовника акт прийняття-передання виконаних робіт (форма КБ-2В) і довідку про вартість виконаних будівельних робіт (форми КБ-3).

Пунктом 16.1 Договорів визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками обох сторін та скріплення відповідними печатками підприємств, та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору генерального підряду № 13/06-2019-Р від між позивачем та відповідачем підписано:

- 24.12.2019 акт № 140 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року (форма КБ-2в) на загальну суму 1768078, 57 грн. (арк.с. 65 -83); довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2019 (форма КБ-3) (арк. с. 64);

- 27.04.2020 акт № 13 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2020 року (форма КБ-2в) на загальну суму 890 078, 51 грн (арк. с. 85 - 89); довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за квітень 2020 (форма КБ-3) (арк. с. 84).

На виконання умов договору генерального підряду № 06/19-Р між позивачем та відповідачем підписано:

- 01.04.2020 акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2020 року (форма КБ-2в) на загальну суму 1 533 224, 88 грн (арк. с. 25 - 43); довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за квітень 2020 (форма КБ-3) (арк. с. 24 );

- 27.04.2020 акт № 14 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2020 року (форма КБ-2в) на загальну суму 878 955, 48 грн (арк. с. 45 - 49); довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за квітень 2020 (форма КБ-3) (арк. с. 44).

Вказані акти приймання-передачі виконаних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт підписані сторонами без зауважень.

Отже, позивачем виконані будівельні роботи на загальну суму 5 070 307, 44 грн, з яких: за договором № 13/06-2019-Р - 2 658 157, 08 грн та за договором № 06/19-Р 2412150, 36 грн.

Відповідачем вказані роботи оплачені лише частково у загальній сумі 4 281 488 грн, з яких за Договором № 13/06-2019-Р сплачено 2 356 439, 07 грн. та за Договором № 06/19-Р сплачено 1 925 048, 94 грн, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю (арк. с. 90).

Таким чином, неоплаченими залишились виконані будівельні роботи, прийняті відповідачем відповідно до актів приймання виконаних робіт на загальну 788 819, 43 грн, з яких за Договором № 13/06-2019-Р 301 718, 01 грн та за Договором № 06/19-Р 487 101, 42 грн.

Відповідачем до відзиву на позовну заяву, зокрема, надані додаткові угоди від 29.07.2019 № 1 та від 07.08.2019 № 2 до договору № 13/06-2019-Р, а також додаткові угоди від 29.07.2019 № 1 та від 07.08.2019 до договору № 06/19-Р та додатки до цих додаткових угод.

Як зазначає відповідач, акт приймання виконаних будівельних робіт від 27.04.2020 та довідка про вартість виконаних робіт до договору № 06/19-Р на загальну суму 878 955, 48 грн, а також акт приймання виконаних будівельних робіт від 27.04.2020 та довідка про вартість виконаних робіт до договору № 13/06-2019-Р на загальну суму 890 078, 51 грн стосуються саме зазначених вище додаткових угод.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Господарський суд вважає, що відповідач не довів цю обставину нвлежним чином та відповідними доказами.

Суд зазначає, що з наданих відповідачем доказів неможливо достовірно встановити, що роботи зазначені в актах приймання виконаних будівельних робіт від 27.04.2020 були також передачені додатковими угодами.

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що відповідачем, як замовником виконаних робіт, взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної оплати робіт виконані не були та докази протилежного до матеріалів справи не надані.

Наявна заборгованість і стала причиною звернення позивача до суду з даними позовом про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 788 819, 43 грн, 3% річних у розмірі 24 077, 14 грн інфляційних втрат у розмірі 66 103, 03 грн, пені 37 225, 39 грн та штрафу 48 710, 14 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частинами 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини за договором підряду.

Щодо суми основного боргу

Згідно із частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Умовами договорів передбачено порядок здійснення попередньої оплати та остаточного розрахунку.

За приписом частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт прийняття відповідачем, як замовником, виконаних позивачем у повному обсязі робіт на суму 5 070 307, 44 грн підтверджується матеріалами справи та не спростований відповідачем.

Виходячи зі змісту умов пункту 11.2.3 договорів, відповідач повинен остаточний розрахунок в розмірі 10% від Договірної ціни, протягам 15 (п`ятнадцяти) банківських днів з моменту підписання сторонами кінцевого Акту приймання-передання виконаних робіт (форма КБ-2В) і довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3) за цими Договорами.

Отже, граничним строком остаточної оплати відповідачем підрядних робіт, передбачених актом № 13 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2020 року за договором № 13/06-2019-Р та актом № 14 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2020 року за договором № 06/19-Р (підписані 27.04.2020), є 20.05.2020. За твердженням позивача, відповідач своїх зобов`язань з остаточної оплаті вартості виконаних позивачем робіт у розмірі 788 819, 43 грн не здійснив. Матеріали справи даний факт не спростовують:

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

На момент розгляду справи відповідачем не надано суду доказів погашення перед позивачем заборгованості за виконані роботи в розмірі у розмірі 788 819, 43 грн. У зв`язку з цим, позовні вимоги щодо стягнення суми боргу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо сум інфляційних втрат та 3% річних

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 24 077, 14 грн за загальний період з 13.05.2020 по 19.05.2021 та інфляційних втрат у розмірі 66 103, 03 грн за той самий період.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, зазначає, що він є невірним. Позивачем неправильно обрано період нарахування, а саме позивачем нараховано з 13.05.2020, тоді як строк виконання зобов`язання по оплати товару є таким, що настав 20.05.2020, відповідно прострочення починається з 21.05.2020.

Здійснивши перерахунок, судом встановлено, що сума 3% річних, яка підлягає задоволенню становить 23 559, 89 грн за період з 21.05.2020 по 19.05.2020.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних витрат, суд встановив, що він є невірним, однак, оскільки заявлена до стягнення з відповідача сума інфляційних втрат знаходиться у межах здійсненого судом перерахунку, то вимоги в цій частині позову визнаються судом обґрунтованими.

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 66 103, 03 грн підлягають задоволенню у повному обсязі, а вимоги щодо стягнення 3% річних у розмірі підлягають частковому задоволенню у розмірі 23 559, 89 грн.

Щодо нарахування пені та штрафу

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нормою частини 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

Пунктом 13.4 договору № 13/06-2019-Р встановлено, що при порушенні замовником договірних зобов`язань він сплачує генеральному підряднику за порушення строку розрахунків, становленого графіком фінансування робіт (додаток № 4 до цього договору), з вини замовника, понад 10 (десять) робочих днів пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого розрахунку за кожен день прострочення.

Позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню за несвоєчасну оплату товару в розмірі 37 225, 39 грн, загальний період нарахування якої згідно з наданим розрахунком становить з 27.05.2020 по 19.05.2021. Нарахування пені здійснено виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі прострочення сплати виконаних робіт, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.

Однак, перевіривши розрахунок пені, суд зазначає, що він є невірним. Позивачем неправильно обрано період нарахування, а саме позивачем нараховано пеню з 27.05.2020, тоді як строк виконання зобов`язання по оплаті виконаних робіт є таким, що настав 20.05.2020, відповідно прострочення починається з 21.05.2020, а з врахуванням умови, яка встановлена у пункті 13.4, а саме права вимагати сплати пені за порушення строку розрахунку понад 10 робочих днів, датою початку нарахування пені є 04.06.2020. Також, позивачем нараховано пеню більше ніж за 6 місяців, що суперечить частині 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Здійснивши перерахунок судом встановлено, що сума пені, яка підлягає задоволенню становить 18 465, 18 грн за період з 04.06.2020 по 04.12.2020.

Пунктом 13.4 договору № 06/19-Р встановлено, що при порушенні замовником договірних зобов`язань він сплачує генеральному підряднику за порушення строку розрахунків, становленого графіком фінансування робіт (додаток № 4 до цього договору), з вини замовника, понад 10 (десять) робочих днів штраф в розмірі 10% від суми простроченого розрахунку.

Вимоги щодо штрафу є обгрунтованими та арифметично вірними, а тому підлягають задоволенню повністю у розмірі 48 710, 14 грн.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності, викладеної у відзиві суд зазначає наступне.

Статтею 256 Цивільного кодексу України визначено, що позовною давністю є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною четвертою статті 267 цього кодексу передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно зі статтею 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність тривалістю в один рік.

Відповідно до статті 261 Цивільного кодексу України початок перебігу позовної давності пов`язаний з моментом, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов`язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін. При цьому, однак, слід мати на увазі положення частини шостої статті 232 Господарського кодексу України, за якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Даний шестимісячний строк не є позовною давністю, а визначає максимальний період часу, за який може бути нараховано штрафні санкції (якщо інший такий період не встановлено законом або договором).

Як зазначає відповідач та встановлено судом вище, кінцевим строком оплати за актами від 27.04.2020, з врахуванням пункту 11.2.3 договорів, є 20.05.2020. А право нарахування штрафних санкцій відповідно до умов п. 13.4 починається з 04.06.2020.

До суду з вимогою про захист своїх порушених відповідачем прав позивач звернувся 26.05.2020, що вбачається з поштової накладної АТ "Укрпошта" з надсилання поштового відправлення № 578 із позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Інвест" на адресу Господарського суду Дніпропетровської області.

З огляду на вищенаведене, позивачем не пропущено строк звернення до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача пені та штрафу. Тому заява відповідача про застосування строку позовної давності до вимоги позивача про стягнення пені задоволенню не підлягає.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в розмірі 13 935, 58 грн покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбіленд» (49000, м. Дніпро, вул. Володимира Моссаковського, буд. 20/8, офіс 2; ідентифікаційний код 40513480) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Інвест" (39245283, м. Одеса, вул. Осипова, буд. 44; ідентифікаційний код 39245283) основний боргу в розмірі 78 8819, 43 грн, 3% річних у розмірі 23 559, 89 грн, інфляційні втрати в розмірі 66 103, 03 грн, пеню у розмірі 18 465, 18, штраф у розмірі 48 710, 14 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 13935, 67 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 06.08.2021

Суддя В.І. Ярошенко