ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1440/21

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/1440/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне Агро Лідер», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільський

комбікормовий завод», м. Бориспіль

про стягнення 2 122 510,07 грн.

за участю представників:

від позивача: Бодюк В.А., адвокат, ордер серія АА № 1103569 від 12.05.2021;

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівне Агро Лідер» (надалі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» (надалі - відповідач) про стягнення 2 122 510,07 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки соєвої олії № 48/2020/БКЗ від 01.07.2020, в частині своєчасної оплати отриманого товару, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 2 017 240,00 грн., з огляду на наявність якої нараховані 81 138,84 грн. інфляційних втрат та 24 131,23 грн. 3 % річних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.05.2021 відкрито провадження у справі № 911/1440/21, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений у підготовчому засіданні на 09.06.2021.

Ухвалою суду від 09.06.2021 закрито підготовче провадження у справі № 911/1440/21, справу призначено до розгляду по суті на 28.07.2021.

Присутнім в судових засіданнях представником позивача були підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача жодного разу в засідання суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, проте як про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу щодо ухвали суду. Також іншу ухвалу суду, надіслану відповідачу на адресу його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, було повернуто підприємством зв`язку із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позов відповідач до суду не надіслав.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

01.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівне Агро Лідер» (позивач, «постачальник») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» (відповідач, «покупець») укладений Договір поставки соєвої олії № 48/2020/БКЗ.

Відповідно до умов п. 1.1 договору постачальник взяв на себе зобов`язання здійснити поставку товару соєвої олії.

Предметом договору є поставка соєвої олії, кількість та вартість визначаються в рахунках-фактурах (п.п. 2.3 та 2.4 договору).

Партією товару вважається його кількість, вказана у товарно-транспортній накладній (п. 2.5 договору).

Поставка товару здійснюється постачальником на умовах - DAP-DELIVERED AT PLACE», за адресою: 08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 46 (п. 2.1 договору).

Строк поставки товару складає 2 календарні дні з моменту замовлення покупця, якщо інше не визначено у самому замовлені (п. 2.2 договору).

У момент поставки на кожну партію товару постачальник зобов`язаний надати покупцю оригінали сертифікату якості, товарно-транспортної накладної (п. 2.6 договору).

Після отримання від покупця реєстру надходження сировини, постачальник протягом 1 робочого дня надає покупцю оригінали рахунку-фактури та видаткової накладної (п. 2.6 договору).

Підпунктами 2.7.1 та 2.7.2 п. 2.7 договору визначено, що з моменту підписання сторонами видаткової накладної та отримання від постачальника документів, вказаних в п. 2.6 договору, покупець зобов`язаний здійснити оплату партії товару шляхом оплати 80 % вартості товару протягом 14 робочих днів та остаточний розрахунок у розмірі 20 % вартості партії товару протягом 3 робочих днів після того, як постачальник в строки передбачені чинним законодавством засобами електронного зв`язку надіслав покупцю податкову накладну зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних, але в будь-якому разі не раніше строку, вказаного в п.п. 2.7.1 договору.

Умовами п. 5.1 договору визначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2025 без подальшої пролонгації.

Так, позивачем на виконання умов Договору № 48/2020/БКЗ від 01.07.2020, на підставі видаткових накладних № 121 від 28.11.2020, № 122 від 15.12.2020, № 123 від 24.12.2020, № 124 від 30.12.2020, № 1 від 06.01.2021, копії яких наявні в матеріалах справи, в період з 28.11.2020 по 06.01.2021 було поставлено, а відповідачем прийнято товар олія соєва на суму 2 407 840,00 грн. Відповідні видаткові накладні скріплені підписами повноважних представників сторін, печатками та штампами юридичних осіб.

Для отримання товару, відповідачем були видані довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, копії яких наявні в матеріалах справи.

Крім того, позивачем на підтвердження поставки товару відповідачу також додані до матеріалів справи копії товарно-транспортних накладних, з яких вбачається, що замовником перевезення та вантажовідправником при поставці товару виступає ТОВ «Рівне Агро Лідер», вантажоодержувачем - ТОВ «Бориспільський комбікормовий завод».

Претензій щодо якості чи кількості отриманого товару матеріали справи не містять, а отже вказаний у видаткових накладних товар прийнятий відповідачем без зауважень, що свідчить про повноту та якість виконання позивачем своїх зобов`язань згідно з договором, а тому товар вважається прийнятим без зауважень в повному обсязі.

Крім того, позивачем до матеріалів справи додані копії виданих податкових накладних, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (ч. 201.1). Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (ч. 201.7).

Відповідно до ч. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Зважаючи не викладене, судом оцінені подані позивачем податкові накладні, як доказ відображення позивачем господарських операцій за спірними видатковими накладними у своїх податкових зобов`язаннях та їх реєстрації.

Однак, в порушення умов договору та взятих на себе зобов`язань, відповідач не здійснив оплату товару в повному обсязі, вартість товару в сумі 2 017 240,00 грн., у строки, визначені договором, залишена відповідачем не сплаченою, що стало підставою для звернення позивача із відповідним позовом.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача в частині оплати переданого позивачем на підставі Договору поставки № 48/2020/БКЗ від 01.07.2020 товару, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 2 017 240,00 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідач відзив на позов, доказів повної оплати товару або контррозрахунку заборгованості не надав. Таким чином, факт порушення відповідачем зобов`язань судом встановлений та не спростований відповідачем.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо своєчасної оплати отриманого товару, позивач просить суд стягнути з відповідача 24 131,23 грн. 3 % річних та 81 138,84 грн. інфляційних втрат, нарахованих від сум заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною другою ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми права, враховуючи, що розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат наявний в матеріалах справи є арифметично вірним, вимоги позивача визнаються судом та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що судовий збір, відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікормовий завод» (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 46, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне Агро Лідер» (01042, м. Київ, вул. Іона Павла 2, буд. 4/6, корпус А, кімната 504, ) 2 017 240 (два мільйони сімнадцять тисяч двісті сорок) грн. 00 коп. заборгованості, 81 138 (вісімдесят одну тисячу сто тридцять вісім) грн. 84 коп. інфляційних втрат, 24 131 (двадцять чотири тисячі сто тридцять одну) грн. 23 коп. 3 % річних та 31 837 (тридцять одну тисячу вісімсот тридцять сім) 66 коп. судового збору.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 03.08.2021.

Суддя О.О. Христенко