ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року

м. Київ

Справа № 925/1171/17 (925/485/20)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н. Г. - головуючого, Банаська О. О., Пєскова В. Г.,

за участю секретаря судового засідання Громак В. О.

за участю представників: ОСОБА_1 - адвоката Софійського С. Ю., арбітражного керуючого Іванюка О. М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги арбітражного керуючого Іванюка Олександра Миколайовича та ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2021

та рішення Господарського суду Черкаської області від 28.09.2020

у справі № 925/1171/17(925/485/20)

за позовом Глущенка Едуарда Петровича

до 1) виробничого кооперативу "Юрспецслужба" (ВК "Юрспецслужба"); 2) фізичної особи-підприємця Глущенка Е. П. в особі арбітражного керуючого Іванюка Олександра Миколайовича

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_1

за участі третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору - Акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК"

про визнання результатів аукціону недійсними, визнання недійсним договору,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Черкаської області від 31.10.2017 у справі №925/1171/17 визнано банкрутом боржника ФОП Глущенка Е. П. та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором у справі призначено арбітражного керуючого Іванюка О. М.

У квітні 2020 року боржник Глущенко Е. П. звернувся до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до Кооперативу "Юрспецслужба", ФОП Глущенка Е. П. в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Іванюка О. М., у якій просив визнати недійсними результати аукціону з продажу майна банкрута, проведеного 25.05.2018 Кооперативом "Юрспецслужба" та застосувати наслідки недійсності аукціону.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що реалізоване на оспорюваному аукціоні нерухоме майно (шість квартир у м. Києві), що належало Глущенку Е. П. на праві приватної власності та було придбане ним за власні кошти та для задоволення власних потреб і не є майном боржника, призначеними для здійснення господарської діяльності, чи пов`язаним із здійсненням ним підприємницької діяльності, а відтак таке майно не підлягало включенню до ліквідаційної маси та продажу з метою задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство ФОП Глущенка Е. П.

Крім того, мотивуючи заявлені вимоги Глущенко Е. П. зазначав, що спірні квартири були реалізовані за ціною значно нижчою від їх реальної вартості, організатором та замовником аукціону були порушені вимоги ст. 59 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо змісту оголошення та порядку розміщення оголошення про аукціон, а боржник всупереч вимогам ст. 58 цього Закону не був повідомлений про проведення аукціону.

01.06.2020 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - АТ "Родовід Банк" до відповідачів: Глущенка Е. П. , ФОП Глущенка Е. П. в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Іванюка О. М., Кооперативу "Юрспецслужба" та ОСОБА_1 про визнання недійсними результатів аукціону та укладеного за його результатами договору купівлі-продажу.

В обґрунтування позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору зазначено, що ліквідатором Іванюком О. М. було незаконно, всупереч положенням статей 90, 91 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" включено до ліквідаційної маси та реалізовано на аукціоні нерухоме майно боржника, яке перебувало у заставі АТ "Родовід Банк" з підстав, не пов`язаних із здійсненням Глущенком Е. П. підприємницької діяльності.

Крім того у позовній заяві було вказано, що впродовж червня - липня 2016 року АТ "Родовід Банк" були видані свідоцтва про право власності, а 20.02.2017 зареєстровано право власності на всі шість квартир, що були продані на аукціоні від 25.05.2018. Згодом постановою Київського окружного адміністративного суду від 08.12.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2018 у справі № 810/1163/17, скасовано рішення державного реєстратора від 20.02.2017 про державну реєстрацію прав на вказані квартири за АТ "Родовід Банк", у зв`язку з чим 22.03.2018 приватним нотаріусом Брагіною Н. В. відновлені записи про власності Глущенка Е. П. на таке майно. При цьому банк зазначав, що внаслідок скасування рішень про державну реєстрацію прав на спірні квартири Глущенко Е. П. не набув право власності на них, оскільки вони були уже реалізовані, а видані АТ "Родовід Банк" свідоцтва про право власності на шість раніше належних боржнику квартир ніким не оспорювались та недійсними не визнавались. Крім того відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 наведені вище судові рішення у справі № 810/1163/17 були скасовані, а провадження у справі №810/1163/17 закрито.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 02.06.2020 позовну заяву АТ "Родовід Банк", як позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, прийнято до розгляду у справі № 925/1171/17(925/485/20) разом з позовом Глущенка Е. П .

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 28.09.2020 позов АТ "Родовід Банк" та позов Глущенка Е. П. задоволено;

визнано недійсними результати аукціону, проведеного 25.05.2018 з продажу цілісного майнового комплексу ФОП Глущенка Е. П., до складу якого входили шість квартир, які були зареєстровані за фізичною особою Глущенком Е. П. , а саме:

- АДРЕСА_1 , житлова площа 55,10 м2, загальна площа 87,10 м2, реєстраційний номер 382;

- № АДРЕСА_2 , житлова площа 80,40 м2, загальна площа 116,50 м2, реєстраційний номер 382;

- № АДРЕСА_3, житлова площа 99,40 м2, загальна площа 135,10 м2, реєстраційний номер 382;

- № АДРЕСА_4, житлова площа 53,00 м2, загальна площа 72,50 м2, реєстраційний номер 382;

- № АДРЕСА_5, житлова площа 60,10 м2, загальна площа 81,20 м2, реєстраційний номер 382;

- № АДРЕСА_6 , житлова площа 77,70 м2, загальна площа 117,50 м2, реєстраційний номер 391;

визнано недійсним договір купівлі-продажу майна з аукціону від 25.05.2018, який укладений ліквідатором ФОП Глущенко Е. П. - Іванюком О. М. та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Діонісьєвою А. Е. та зареєстрований в реєстрі за № 433;

- стягнуто з ліквідатора Іванюка О.М. на користь Глущенка Е. П. 1 051 грн судових витрат;

- стягнуто з ВК "Юрспецслужба" на користь Глущенка Е. П. 1051 грн судових витрат;

- стягнуто з ліквідатора Іванюка О. М. на користь АТ "Родовід Банк" 4 204 грн судових витрат;

- стягнуто з виробничого кооперативу "Юрспецслужба" на користь АТ "Родовід Банк" 4 204 грн судових витрат.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 рішення Господарського суду Черкаської області від 28.09.2020 у справі № 925/1171/17(925/485/20) залишено без змін.

Місцевий господарський суд, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що ліквідатором Іванюком О. М. було незаконно включено до ліквідаційної маси банкрута та реалізовано вказане нерухоме майно, оскільки на момент проведення оскаржуваного аукціону квартири перебували під обтяженням для забезпечення виконання зобов`язань Глущенка Е. П. як фізичної особи перед АТ "Родовід Банк", у зв`язку з чим зазначене майно не могло бути використане для погашення заборгованості, яка виникла у зв`язку із господарською діяльністю фізичної особи-підприємця і на це майно не могло бути звернуто стягнення на погашення будь-якої іншої заборгованості крім тієї, яке воно забезпечує, а саме вимоги АТ "Родовід Банк" про сплату заборгованості за кредитним договором №15.3/СЖ-245.06.2 від 30.12.2006.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що внаслідок скасування 20.03.2019 Верховним Судом судових рішень у справі №810/1163/17, які, в свою чергу, були підставою для скасування реєстрації права власності на спірні квартири за АТ "Родовід Банк", а також відсутність у матеріалах справи доказів визнання недійсними свідоцтв про право власності АТ "Родовід Банк" на вказане нерухоме майно, а відтак суди попередніх інстанцій дійшли висновків, що законним власником квартир, які були продані на оспорюваному аукціоні є АТ "Родовід Банк".

Крім того, суд апеляційної інстанції взяв до уваги додаткові обґрунтування АТ "Родовід Банк", подані до цього суду, про те, що станом на час проведення аукціону був чинний арешт на майно боржника, накладений в межах кримінального провадження ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 23.04.2018 у справі №758/4785/18, із врахуванням того, що ухвала Подільського районного суду міста Києва про такий арешт була внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень, який є загальнодоступним.

У касаційних скаргах арбітражний керуючий Іванюк О. М. та ОСОБА_1 просять скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 та рішення Господарського суду Черкаської області від 28.09.2020 у справі № 925/1171/17(925/485/20) та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову Глущенка Е. П. та третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору - АТ "Родовід Банк".

Підставами касаційного оскарження арбітражний керуючий Іванюк О.М. та ОСОБА_1 вказали п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Арбітражний керуючий Іванюк О. М. та ОСОБА_1 вважають, що задовольняючи позовні вимоги АТ "Родовід Банк", суди попередніх інстанцій не врахували висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02.10.2019 у справі №5006/5/39б/2012 щодо кола осіб, які мають право оскаржувати результати аукціону. Так, заявники касаційних скарг вказують, що АТ "Родовід Банк" не було ні учасником справи про банкрутство ФОП Глущенка Е. П., ні учасником оспорюваного аукціону, відтак у АТ "Родовід Банк" було відсутнє право на оскарження результатів аукціону з продажу майна банкрута. В той же час, задовольняючи вимоги Глущенка Е. П., суди попередніх інстанцій не надали оцінки їх обґрунтуванню та взагалі не досліджували обставин, наведених у позовній заяві боржника.

Крім того, у касаційній скарзі арбітражного керуючого Іванюка О. М. зазначено, що судом першої інстанції було неправильно здійснено розподіл судових витрат, оскільки суд стягнув судовий збір безпосередньо із арбітражного керуючого як фізичної особи та не врахував, що Іванюк О. М. є особою з інвалідністю ІІ групи, у зв`язку з чим відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" є звільненим від сплати судового збору. В свою чергу суд апеляційної інстанції взагалі залишив поза увагу дослідження питання законності стягнення судового збору із особи, звільненої від його сплати.

У відзиві, який надійшов до Верховного Суду 22.07.2021, АТ "Родовід Банк" посилається на те, що касаційні скарги арбітражного керуючого Іванюка О. М. та ОСОБА_1 не містять належного обґрунтування порушення судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального або процесуального права при розгляді справи№ 925/1171/17(925/485/20), які б мали наслідком скасування судових рішень, просить винести окрему ухвалу щодо арбітражного керуючого Іванюка О.М. та адвоката Софійського С.Ю. з підстав зазначених у відзиві та відмовити у задоволенні касаційних скарг арбітражного керуючого Іванюка О.М. та ОСОБА_1

Крім того, 22.07.2021 до Верховного Суду надійшли клопотання АТ "Родовід Банк" про закриття касаційних проваджень за касаційними скаргами арбітражного керуючого Іванюка О. М. та ОСОБА_1 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 296 ГПК України, згідно з якою суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

27.07.2021 до Верховного Суду надійшло клопотання АТ "Родовід Банк", підписане адвокатом Кобук Р. А., про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням адвоката Кобука Р.А. на лікарняному, тобто одного із двох адвокатів, які представляють інтереси АТ "Родовід Банк" в даній справі, а також необхідністю участі адвоката Діденка Ю. О. в іншому судовому засіданні у іншій справі в суді першої інстанції, підготовче засідання у якій призначене на 28.07.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 301 ГПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням положень статті 300 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Із зазначеної норми вбачається, що відкладення розгляду справи є правом суду та здійснюється ним на власний розсуд, з урахуванням конкретних обставин у справі та у разі визнання причин неявки сторін поважними. При цьому відкладення розгляду справи є прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Разом із тим, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначає, що відповідно до вимог ГПК України, участь представників учасників справи у судовому засіданні касаційної інстанції не є обов`язковою.

Крім того, позиція АТ "Родовід Банк" щодо касаційних скарг арбітражного керуючого Іванюка О. М. та ОСОБА_1 викладена письмово у відзиві та клопотаннях про закриття касаційного провадження за цими касаційними скаргами.

Беручи до уваги , що явка представників учасників справи до суду касаційної інстанції не є обов`язковою, що АТ "Родовід Банк" був завчасно, 26.06.2021, повідомлений про дату, час та місце судового засідання суду касаційної інстанції, а відтак АТ "Родовід Банк" мав можливість підготуватись до розгляду справи та забезпечити явку в засідання іншого представника, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання АТ "Родовід Банк" про відкладення розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення арбітражного керуючого Іванюка О. М. та представника ОСОБА_1 , перевіривши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, обговоривши доводи відзиву на касаційні скарги АТ "Родовід Банк" , колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, на 25.05.2018 було призначено другий повторний аукціон з продажу цілісного майнового комплексу боржника - ФОП Глущенка Е.П., організатор аукціону - КООП "Юрспецслужба".

В оголошенні про проведення аукціону було зазначено, що об`єкт продажу - цілісний майновий комплекс складався з шести квартир, які належали Глущенку Е.П. , початковою вартістю 49 229 011,83 грн без ПДВ з можливістю зниження ціни на тому ж аукціоні.

Переможцем проведеного 25.05.2018 аукціону з продажу квартир Глущенка Е.П. визнано фізичну особу ОСОБА_1 , який запропонував найвищу ціну, результат аукціону оформлений протоколом №150-н.

Ліквідатором банкрута ФОП Глущенка Е. П. - арбітражним керуючим Іванюком О.М. та фізичною особою ОСОБА_1 25.05.2018 був укладений договір купівлі-продажу майна з аукціону від 25.05.2018, зареєстрований в реєстрі за № 433, предметом якого є склад ліквідаційної маси банкрута ФОП Глущенка Е.П., згідно з переліком, сформованим 26.03.2018 ліквідатором, який складається із шести квартир:

- АДРЕСА_1 , житлова площа 55,10 м2, загальна площа 87,10 м2, реєстраційний номер 382;

- № АДРЕСА_2, житлова площа 80,40 м2, загальна площа 116,50 м2, реєстраційний номер 382;

- № АДРЕСА_3, житлова площа 99,40 м2, загальна площа 135,10 м2, реєстраційний номер 382;

- № АДРЕСА_4, житлова площа 53,00 м2, загальна площа 72,50 м2, реєстраційний номер 382;

- № АДРЕСА_5, житлова площа 60,10 м2, загальна площа 81,20 м2, реєстраційний номер 382;

- № АДРЕСА_6, житлова площа 77,70 м2, загальна площа 117,50 м2, реєстраційний номер 391.

Глущенко Е. П. та АТ "Родовід Банк" вважаючи, що внаслідок аукціону та укладеним за його результатами договором купівлі-продажу були порушені їх права, звернулись із відповідними позовними заяви до Господарського суду Черкаської області у межах справи про банкрутство ФОП Глущенка Е. П.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що був чинний на момент проведення оспорюваного аукціону, результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

При вирішенні спору про визнання недійсними результатів торгів (аукціону) необхідним є встановлення чи мало місце порушення вимог законодавства при його проведенні; чи вплинули ці порушення на результати аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати аукціону.

Розглядаючи вимоги про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, господарський суд має системно застосовувати норми Закону про банкрутство, оцінюючи в цілому правомірність дій ліквідатора з обрання ним певних способів продажу майна боржника, правомірність формування ним складу майна, яке виставляється на продаж (як цілісного майнового комплексу, так і окремих лотів), дотримання ліквідатором вимог частини третьої статті 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо добросовісності та розсудливості, забезпечення балансу інтересів боржника та кредиторів.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 26.02.2019 у справі № 911/3132/17, від 21.11.2019 у справі № 20/5007/1475-Б/12, від 28.11.2019 у справі № 5009/2987/12.

Підставами касаційного оскарження арбітражний керуючий Іванюк О.М. та ОСОБА_1 вказали неврахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02.10.2019 у справі №5006/5/39б/2012 щодо кола осіб, які мають право оскаржувати результати аукціону.

Так, відповідно до правової позиції, що викладена в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02.10.2019 у справі № 5006/5/39б/2012, вимагати визнання недійсним результатів аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть боржник (зокрема арбітражний керуючий від імені боржника) кредитори, зареєстровані учасники аукціону, особи, які вважають себе власником майна, що виставляється на аукціон.

Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14 уточнила наведений у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №5006/5/39б/2012 перелік осіб які можуть оспорювати результати аукціону з продажу майна банкрута шляхом включення до кола таких суб`єктів уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника.

Як вбачається із матеріалів справи предметом позовів Глущенка Є П. та АТ "Родовід Банк" у справі №925/1171/17(925/485/20) є вимоги про визнання недійсними результатів аукціону та укладеного за його результатами договору купівлі-продажу, тобто предмети обох позовів є аналогічними.

Водночас, як вбачається із змісту позовних заяв, підстави позовів не є тотожними, а відтак різними є і обставини, якими Глущенко Є П. та АТ "Родовід Банк" обґрунтовують свої вимоги.

Підставами свого позову Глущенко Є П. зазначає порушення оспорюваним аукціоном та укладеним за результатами аукціону договором його права власності на нерухоме майно.

В свою чергу у позовній заяві АТ "Родовід Банк" зазначив, що спірне майно перебувало у заставі банку в забезпечення зобов`язань Глущенка Е. П. за кредитним договором від 30.12.2006 № 15.3/СЖ-245.06.2, однак при цьому банк зазначає, що впродовж червня - липня 2016 року на усі шість спірних квартир у м. Києві були АТ "Родовід Банк" отримані свідоцтва про право власності, які ніким не були оспорені та не скасовані.

Тобто кожен із позивачів вважає, що внаслідок проведення 25.05.2018 аукціону було порушене його право власності на одне і теж саме майно.

В оскаржуваних судових рішеннях суди зазначили, що спірне нерухоме майно на момент проведення оскаржуваного аукціону перебувало у заставі АТ "Родовід Банк" для забезпечення виконання зобов`язань Глущенка Е. П. як фізичної особи для особистих споживчих потреб, а тому зазначене заставне нерухоме майно не могло бути використане для погашення заборгованості, яка виникла у зв`язку із господарською діяльністю ФОП і на це майно не могло бути звернуто стягнення на погашення будь-якої іншої заборгованості крім тієї, яке воно забезпечує.

Водночас суди попередніх інстанцій вказали, що законним власником включених ліквідатором до ліквідаційної маси банкрута та реалізованих на аукціоні шести квартир є АТ "Родовід Банк" на підставі наявних у матеріалах справи свідоцтв та зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів визнання їх недійсними.

Враховуючи наведене в сукупності, суди попередніх інстанцій дійшли висновків, що ліквідатором Іванюком О. М. було незаконно включено до ліквідаційної маси банкрута та реалізовано на аукціоні спірне нерухоме майно, у зв`язку з чим задовольнили як позов Глущенка Е. П. , так і позов АТ "Родовід Банк".

Однак такі висновки судів попередніх інстанцій є взаємовиключними, оскільки суди попередніх інстанцій не врахували, що на момент проведення оскаржуваного аукціону спірне нерухоме майно не могло перебувати одночасно у власності Глущенка Е. П. та у заставі і власності АТ "Родовід Банк".

Належним чином не дослідивши зібрані у справі докази, не встановивши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову як боржника, так і АТ "Родовід Банк", кожен із яких вважає себе власником спірного майна та посилається на порушення оспорюваним аукціоном саме його права власності на одне і теж майно.

Таким чином, погодившись з доводами і боржника Глущенка Е. П. , і АТ "Родовід Банк", суди за результатами розгляду справи дійшли суперечливих висновків щодо дійсного власника майна, яке було реалізоване на оспорюваному аукціоні, а відтак не встановили чиє ж право власності підлягає чи не підлягає захисту у цьому випадку.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, судами попередніх інстанцій не були належним чином розглянуті позовні вимоги Глущенка Е.П. і їм не було надано належної оцінки.

Між тим встановлення вказаних обставин є суттєвим для правильного вирішення спору, оскільки підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту, а відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Відтак колегія суддів частково погоджується із доводами касаційний скарг про неврахування правових висновків судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 02.10.2019 у справі № 5006/5/39б/2012, оскільки судами попередніх інстанцій при розгляді позовів про визнання недійсними результатів аукціону не встановлено належного власника майна, яке було реалізовано ліквідатором.

Відповідно до ст. 236 ГПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом ч. 1 ст. 237 ГПК при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 308 ГПК суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст.310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (ч. 4 ст. 310 ГПК України).

З огляду на викладене та враховуючи межі повноважень суду касаційної інстанції, який не здійснює дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінку, касаційні скарги арбітражного керуючого Іванюка О. М. та ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а прийняті у справі рішення та постанова рішення судів попередніх інстанцій скасуванню, а справа №925/1171/17(925/485/20) направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

У зв`язку з тим, що касаційний суд встановив часткову обґрунтованість доводів касаційних скарг арбітражного керуючого Іванюка О. М. та ОСОБА_1 про неврахування правових висновків судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 02.10.2019 у справі № 5006/5/39б/2012, у даному випадку не підлягає задоволенню клопотання АТ "Родовід Банк" про закриття касаційних проваджень за вказаними касаційними скаргами.

У відзиві АТ "Родовід Банк", зокрема посилається на обставини, що стосуються виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ФОП Глущенка Е. П., в тому числі і щодо організації та проведення оспорюваного аукціону, які, на думку АТ "Родовід Банк", свідчать про наявність у діях арбітражного керуючого Іванюка О. М. заінтересованості та конфлікту інтересів і які, як вважає банк, є підставою для постановлення щодо арбітражного керуючого Іванюка О. М. та адвоката Софійського С. Ю. окремої ухвали.

Разом з тим, вище зазначені у відзиві АТ "Родовід Банк" доводи, виходять за межі повноважень суду касаційної інстанції, які передбачені ст. 300 ГПК України, стосуються фактичних обставин справи, які підлягають перевірці під час розгляду справи про оскарження результатів аукціону з продажу майна банкрута, в тому числі і під час нового розгляду

Крім того, у разі неналежного, на думку АТ "Родовід Банк", виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про банкрутство ФОП Глущенка Е.П., АТ "Родовід Банк" не позбавлене права звернутись із відповідною скаргою на дії ліквідатора до суду першої інстанції у справу про банкрутство, відповідно до ч. 3 ст. 60 КУзПБ .

Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги викладене у цій постанові, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, зокрема дійсного власника майна на момент проведення оспорюваного аукціону, надати оцінку доводам усіх учасників справи і в залежності від встановленого та відповідно до чинного законодавства вирішити спір з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого вирішення у судовому рішенні, а також здійснити розподіл судових витрат із врахуванням положень ст. 129 ГПК України та Закону України « Про судовий збір».

Колегія суддів також звертає увагу на необхідності під час нового розгляду справи надання оцінки суб`єктного складу учасників цієї справи, оскільки у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення торгів, в якості відповідачів мають залучатись всі сторони правочину.

Враховуючи часткове задоволення касаційних скарг та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, підлягають розподілу за результатами розгляду спору.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 314, 315, 317 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги арбітражного керуючого Іванюка Олександра Миколайовича та ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 та рішення Господарського суду Черкаської області від 28.09.2020 у справі №925/1171/17(925/485/20) - скасувати.

Справу №925/1171/17(925/485/20) направити на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Ткаченко Н. Г.

Судді Банасько О. О.

Пєсков В. Г.