ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2021 р. Справа№ 910/251/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"

на рішення господарського суду міста Києва від 21.04.2021 р. (повний текст складено 21.04.2021 р.)

у справі № 910/251/21 (суддя - Смирнова Ю.М.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"

до акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 193 040,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Грейнсвард" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства (далі - АТ) "Українська залізниця" про стягнення 193 040,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів за № 07153/ПЗ-2018-О від 26.09.2019 р.,що полягало у несвоєчасній доставці вантажу.

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.04.2021 р. у справі № 910/251/21 в позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Грейнсвард" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Наводячи підстави скасування оскаржуваного рішення, апелянт зазначав, що у відповідності до висновку Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеного у постанові від 04.03.2020 р. по справі № 905/487/19, шестимісячний термін для пред`явлення позову до залізниці має обчислюватися упродовж 6 місяців після спливу 6-місячного строку, передбаченого для пред`явлення претензії, та 3-місячного строку, передбаченого для надання відповіді на претензію. Заперечуючи застосування статті 116 Статуту залізниць України до розгляді спору, що зробив суд, апелянт вказував, що нарахування штрафу повинно здійснюватися у відповідності до п. 61 договору про перевезення вантажів на особливих умовах.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2021 р. апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Поляк О.І., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Поляк О.І., відкрито апеляційне провадження та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

17.06.2021 р. до Північного апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2021 р. призначено справу № 910/251/21 до розгляду на 28.07.2021 р. о 14:40 год.

25.06.2021 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

02.07.2021 р. до Північного апеляційного господарського суду від апелянта надійшли додаткові письмові пояснення.

13.07.2021 р. до Північного апеляційного господарського суду від АТ "Українська залізниця" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2021 р., у зв`язку з перебуванням судді Поляк О.І. у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 р., прийнято справу № 910/251/21 до свого провадження у визначеному складі колегії суддів, задоволено клопотання акціонерного товариства "Українська залізниця" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2021 р., у зв`язку із перебуванням судді Пономаренка Є.Ю. у відпустці, сформовано колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Пашкіна С.А., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 р., справу № 910/251/21 прийнято до провадження у зазначеному складі колегії суддів.

У судовому засіданні, що відбулось 28.07.2021 р., позивач просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд оскаржуване рішення залишити без змін.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 07.02.2018 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (замовник, позивач) та публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (найменування змінене на Акціонерне товариство "Українська залізниця") (перевізник, відповідач) був укладений договір про надання послуг №07153/ПЗ-2018 (договір), предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги (п.1.1), перевезення - послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку.

30.09.2019 р. між акціонерним товариством "Українська залізниця", як перевізником, та товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард", як замовником, шляхом подання заяви про приєднання (акцепт) укладено договір про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів від 26.09.2019 (договір РРМП), відповідно до умов якого перевізник надає замовнику послуги з організації перевезень маршрутами за погодженими сторонами розкладами руху вантажних поїздів (п.1.1).

Відповідно до розділу 2 договору РРМП розклад руху маршрутних поїздів (далі - РРМП) - це встановлені перевізником напрямки перевезення маршрутних поїздів (станції відправлення та прибуття за РРМП); дата та/або періодичність руху поїздів по кожному з напрямків; час відправлення та прибуття маршрутних поїздів на станції; номера поїздів. Маршрутний поїзд - вантажний поїзд, сформований замовником з навантажених та/або порожніх вагонів, який відповідає ваговій нормі та/або кількості вагонів у поїзді, що встановлені перевізником і не може бути менше ніж 44 вагонів в поїзді, та прямує без переробки на одну станцію призначення або розформування. Маршрутний поїзд може бути оформлено до перевезення як маршрутна відправка одним перевізним документом або як повагонні, групові відправки декількома перевізними документами.

Замовник забезпечує (здійснює) оформлення перевізних документів на перевезення завантажених та/або порожніх вагонів на станцію навантаження у кількості, необхідній для формування маршрутного поїзду, і відправлення маршрутного поїзду за РРМП у визначені таким РРМП терміни (строки).

Замовник забезпечує (здійснює) проставляння в графі 7 перевізних документів відмітки "Месплан", а у графі "Найменування вантажу" ("Наименование груза") перевізних документів - відмітку "Перевезення на особливих умовах, договір №___ від __.___. 20__. З одержувачем погоджено". Замовник здійснює навантаження та/або вивантаження вагонів та передає завантажені та/або вивантажені вагони на колії загального користування у кількості, достатній для формування маршрутного поїзду, не раніше ніж за 4 години і не пізніше ніж за 3 години до часу відправлення маршрутного поїзду за РРМП. Перевізник може встановлювати інший час прийому-здачі маршрутного поїзду для індивідуально визначених ним станцій, про що інформує замовника не менш ніж за 5 днів до запланованої дати перевезення (п.п.4.3, 4.5 договору РРМП).

Відповідно до п.6.1 договору РРМП перевізник, у випадку порушення часу прибуття маршрутного поїзду на вимогу замовника сплачує штраф шляхом перерахунку плати, яку нараховано під час прийому вантажу до перевезення у розмірі 1%, але разом не більше ніж 20% від провізної плати - інфраструктурної складової тарифу, нарахованого в такому перевезенні (без урахування її підвищення) за кожну повну годину порушення строків починаючи з 5 години.

Обмін документами та інформування сторонами один одного на виконання розділу 3 договору відбувається в письмовій формі (в т.ч. із застосуванням електронного документообігу) з одночасним направленням повідомлень електронною поштою замовнику на адресу , вказану ним для листування (п.7.2 договору РРМП).

Згідно п.п.8.1, 8.2, 8.4 договір, з урахуванням внесених до нього змін, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz.cargo.com/contractprojects.html. Договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами договору. Договір є укладеним з дати оформлення перевізником інформаційного повідомлення про укладення договору.

Договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію - 26.09.2019 та діє до його припинення (п.9.1 договору).

У матеріалах справи наявне інформаційне повідомлення Акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі Залізниця )про укладення з Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" договору про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів №07153/ПЗ-2018-О від 30.09.2019.

10.11.2019 між Акціонерним товариством "Українська залізниця", як перевізником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард", як замовником, укладено договір про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів в редакції №2 від 10.11.2019 (договір РРМП №2), відповідно до умов якого перевізник надає замовнику послуги з організації перевезень вантажів за погодженими сторонами розкладами руху вантажних маршрутних поїздів на особливих умовах з погодженим скороченим терміном доставки за одним маршрутом та визначенням пріоритетними: замовлень на перевезення вантажів, планів перевезень вантажів маршрутами (далі разом - замовлення на перевезення), заявок на подачу вагонів, забезпечення перевезень рухомим складом та самих перевезень (п.1.1), редакція №2 договору від 10.11,2019 набуває чинності: з 01.11.2019 в частині п.п.3.1 - 3.4, 3.6 договору щодо замовлення послуг на грудень 2019 року та з 10.11.2019 в частині розд. 4 договору щодо плати за надання послуг відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України; в частині решти умов - з 01.12.2019 відповідно до умов розділу :"Порядок укладення, внесення змін та припинення договору". За наявності заперечень щодо впровадження нової редакції договору в строки, відмінні від визначених в розділі: "Порядок укладення, внесення змін та припинення договору" договору в редакції від 26.09.2019, замовник має право сповістити перевізника про такі заперечення, в такому випадку нова редакція буде впроваджена в повному обсязі з 01.12.2019 у відносинах з ним. Заперечення замовника не приймаються, якщо він вчинив дії на виконання редакції №2 договору. Плата при наданні послуг з організації перевезень маршрутними поїздами за РРМП розраховується і стягується відповідно до розд.3 основного договору про надання послуг з підвищенням розміру інфраструктурної складової плати - тарифу визначеного для власного вагону (Івл) на 20%, відповідно до п.23 розд.II Збірника тарифів (далі - інфраструктурна складова тарифу) (п.п.1.1. 1.3, 4.1).

З матеріалів справи випливає, що відповідно до телеграми замовника №ЦД-14/1102 від 08.11.2019 Перевізник погодив перевезення вантажу на особливих умовах за РРМП, відправлення зі станції Кролевець Південно-Західної залізниці, дата та час відправлення маршрутного поїзда за РРМП - 13.11.2019 об 11-30, призначення - станція Миколаїв-Вантажний Одеської залізниці, дата та час прибуття 15.11.2019 о 00-31.

13.11.2019 Перевізником прийнято до перевезення на особливих умовах вантаж - насіння соняшника зі станції Кролевець Південно-Західної залізниці, відправник-Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард", до станції призначення Миколаїв-Вантажний Одеської залізниці, одержувач-Товариство з обмеженою відповідальністю "Грінтур-Екс", що підтверджується залізничною накладною №32754442, копія якої міститься в матеріалах справи.

Відповідно до графи 49 залізничної накладної, вантаж, який прямував зі станції відправлення Кролевець Південно-Західної залізниці до станції призначення Миколаїв-Вантажний Одеської залізниці, був доставлений Перевізником 20.11.2019 о 17:41, про що свідчить відповідний календарний штемпель про повідомлення одержувача про прибуття вантажу, а також календарний штемпель видачі вантажу у графі 52.

Внаслідок прострочення перевізником строку доставки вантажу за договором РРМП більш ніж на 20 повних годин, Замовник нарахував Перевізнику штраф згідно п.6.1 договору РРМП.

03.06.2020 позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату штрафу №0306-ПР-112.

Листом №ЦТЛ-19/1226 від 16.07.2020 перевізник у задоволенні вимоги відмовив з посиланням на пропуск замовником строку для звернення до залізниці з відповідною претензією.

Предметом спору в даній справі є право замовника на отримання 193040,00 грн. штрафу за несвоєчасну доставку залізницею вантажу.

Згідно ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до ст.908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із ч.6 ст.306 Господарського кодексу України, відносини, пов`язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України (далі - Статут), який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (п.2 Статуту).

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтями 22, 23 Статуту передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

За змістом ст.41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно ст.63 Статуту перевезення вантажів на особливих умовах здійснюються за окремими договорами. При цьому сторони вправі передбачати у договорах додаткову відповідальність за виконання зобов`язань щодо перевезень вантажів.

Відповідно до ч.1 ст.919 Цивільного кодексу України, перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч.1 ст.313 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст.920 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно п.8 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 за №862/5083, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Як слідує з графи 49 (відмітки залізниці про повідомлення одержувача) та графи 52 (календарний штемпель видачі вантажу) зазначеної залізничної накладної, вантаж відповідачем було доставлено одержувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Грінтур-Екс" з порушенням встановленого терміну доставки на 132 повні години (без врахування перших 5 годин згідно п.6.1 договору РРМП).

Згідно п.6.1 договору РРМП перевізник, у випадку порушення часу прибуття маршрутного поїзду на вимогу замовника сплачує штраф, шляхом перерахунку плати, яку нараховано під час прийому вантажу до перевезення у розмірі 1%, але разом не більше ніж 20% від провізної плати - інфраструктурної складової тарифу нарахованого в такому перевезенні (без урахування її підвищення) за кожну повну годину порушення строків починаючи з 5 години.

Відповідно до графи 31 залізничної накладної №32754442 від 13.11.2019 провізна плата - інфраструктурна складова тарифу, яку нараховано до сплати відправнику під час прийому вантажу до перевезення з урахуванням її підвищення становила 965200,00 без ПДВ.

Згідно п.4.1 договору РРМП в редакції №2 плата при наданні послуг з організації перевезень маршрутними поїздами за РРМП розраховується і стягується відповідно до розд.3 основного договору про надання послуг з підвищенням розміру інфраструктурної складової плати - тарифу визначеного для власного вагону (Івл) на 20%, відповідно до п.23 розд.II Збірника тарифів (далі - інфраструктурна складова тарифу).

Отже, за розрахунком суду, провізна плата - інфраструктурна складова тарифу без урахування її підвищення становить 804333,33 без ПДВ (965200,00 грн*100%/120%).

Таким чином обґрунтований розмір штрафу, який нарахований згідно положень п.6.1 договору РРМП, складає 160866,67 грн (804333,33*20%).

Відхиляючи здійснені позивачем розрахунки штрафу з включенням до нього додатково суми ПДВ у розмірі 20%, суд апеляційної інстанції керується правовими висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, які викладені у постанові від 21.02.2020 у справі №910/1524/19, за змістом яких обчислення суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажу залізницею має здійснюватися у відсотковому співвідношенні від суми провізної плати, зазначеної у графі 31 залізничної накладної.

Що стосується доводів відповідача щодо неналежного способу захисту прав, обраного позивачем, то суд зазначає про те, що обраний позивачем спосіб захисту прав повинен бути ефективним, а під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В даному випадку обраний позивачем спосіб захисту забезпечує поновлення порушених прав позивача, є найбільш доцільним, з огляду на що доводи відповідача суд вважає неспроможними.

Таким чином, колегія суддів вважає документально установленими допущені перевізником порушення умов договору РРМП, а отже і право замовника на нарахування і стягнення з боржника, який порушив зобов`язання, штрафу у розмірі 160 866,67 грн.

Згідно приписів ч.1 ст.258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

За змістом ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Положеннями ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а ст.258 Цивільного кодексу України - до окремих вимог встановлено позовну давність в один рік.

При цьому приписами ч.1 ст.258 Цивільного кодексу України визначено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Пунктом 136 Статуту залізниць України встановлено, що позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог п.134 цього Статуту.

Разом з тим частинами 1 та 2 ст.315 Господарського кодексу України унормовано, що до пред`явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред`явлення йому претензії. Претензії можуть пред`являтися протягом шести місяців, а претензії щодо сплати штрафів і премій - протягом сорока п`яти днів.

Відповідно до п.134 Статуту залізниць України претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців.

Зазначені терміни обчислюються:

а) з дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій про відшкодування за псування, пошкодження або недостачу вантажу, багажу та вантажобагажу;

б) через 30 діб з дня закінчення терміну доставки - для претензій про відшкодування за втрату вантажу;

в) через 2 місяці з дня прийому вантажу до перевезення - для претензій про відшкодування за втрату вантажу, що виникли з приводу перевезень у прямому змішаному сполученні;

г) через 10 діб після закінчення терміну доставки багажу чи вантажобагажу - для претензій про відшкодування за втрату багажу чи вантажобагажу;

д) від дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій з приводу прострочення доставки вантажу, багажу або вантажобагажу;

е) після закінчення п`ятиденного терміну, встановленого для оплати штрафу, - для претензій про стягнення штрафу за невиконання плану перевезень.

Положеннями ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, яка кореспондується із ч.4 ст.909, ч.1 ст.920 Цивільного кодексу України, встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів за цими перевезеннями визначаються транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Тобто, ст.315 Господарського кодексу України та п.п.134, 136, 137 Статуту залізниць України є спеціальними нормами, які регулюють питання перебігу строку позовної давності у позовах про стягнення штрафу за прострочення доставки вантажу, що виникають із залізничних перевезень.

Статут залізниць України було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, і останні зміни до п.п.134, 136 вносилися постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2002 №1973.

Господарський кодекс України , а отже має вищу юридичну силу , прийнятий Верховною Радою України 16.01.2003 за №436-IV, і набув чинності з 01.01.2004.

У прикінцевих положеннях Кодексу законодавець зобов`язав Кабінет Міністрів України привести свої нормативні акти (в тому числі і Статут залізниць України) у відповідність до норм Господарського кодексу України, чого Кабінетом Міністрів України зроблено не було.

Відтак, положення п.п.134, 136 Статуту залізниць України слід застосовувати у системному зв`язку з положенням ст.315 Господарського кодексу України.

Таким чином, строк позовної давності починає свій перебіг з дня одержання відповіді на претензію позивача, або з дня закінчення строку, встановленого ч.3 ст.315 Господарського кодексу України для відповіді на претензію.

Враховуючи, що дотримання претензійного порядку не є обов`язковим, то у вирішенні питання про початок перебігу позовної давності в розумінні цієї норми Господарського кодексу України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред`явлення претензії і строку на її розгляд (ч.ч.2, 3 ст.315 Господарського кодексу України), незалежно від того, чи пред`являлася відповідна претензія до перевізника (п.4.7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів").

При цьому відсутність відомостей щодо звернення позивача до відповідача з претензією не впливає на порядок обчислення перебігу позовної давності, оскільки визначений законом строк, в межах якого особа має право звернутися з позовом до суду, не може поглинатися строком на реалізацію права на досудове врегулювання спору.

Аналогічні висновки сформульовано у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.03.2020 по справі №905/487/19.

Отже, позов до перевізника у розглядуваній справі може бути пред`явлений протягом 6 місяців після спливу 45-денного строку, передбаченого для пред`явлення претензії, та 45-денного строку, передбаченого для надання відповіді на претензію, що узгоджується з положеннями п.п.134, 136 Статуту залізниць України та ст.315 Господарського кодексу України.

З огляду на викладене вище, початок перебігу строку на звернення до суду з відповідним позовом починається з наступного дня після видачі вантажу одержувачу за залізничною накладною №32754442 від 13.11.2019, тобто з 21.11.2019, а закінчується, за розрахунком суду, 18.08.2020.

Утім, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до перевізника 29.12.2020, тобто по збігу строку на звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із спливом строку позовної давності.

Викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд з достатньою повнотою дослідив усі обставини справи, дав належну оцінку представленим доказам, висновки суду не суперечать матеріалам справи, обставини, які мають значення по справі, судом установлені вірно. Порушень норм матеріального та процесуального права не установлено.

За таких обставин справи апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення - слід залишити без змін.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 р. у справі № 910/251/21 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 21.04.2021 р. у справі № 910/251/21 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/251/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 05.08.2021 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді С.А. Пашкіна

С.І. Буравльов