УХВАЛА

м. Київ

09.08.2021Справа № 910/9518/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали

господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»

про стягнення 128 500, 00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про стягнення 128 500, 00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 18.05.2020 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки "Citroen", а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу "Daewoo Lanos", водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована у відповідача, позивачем було направлено останньому вимогу про сплату страхового відшкодування. Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано заявлену суму, позивач просить стягнути вказану суму в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/9518/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Представник відповідача 06 липня 2021 року подав до суду відзив, до якого долучив копію платіжного доручення № 72 від 01.07.2021 на суму 128 500, 00 грн.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 08.07.2021 представник позивача подав заяву про закриття провадження у справі.

З платіжного доручення № 72 від 01.07.2021 вбачається, що заявлена до стягнення сума страхового відшкодування у розмірі 128 500, 00 грн. повністю сплачена відповідачем.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, у зв`язку із сплатою позивачу заявленої до стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 128 500, 00 грн., провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно із частиною четвертою статті 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 6 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2 270, 00 грн. судового збору.

Відповідно до частини дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом.

Отже, якщо наслідком закриття провадження у справі стали дії відповідача (сплата боргу після звернення позивача з позовом до суду тощо), здійснені судові витрати покладаються на нього.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява надійшла до суду 11.06.2021, а оплата заявленої до стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 128 500, 00 грн. вчинена відповідачем 01.07.2021, тобто після звернення позивача з позовом до суду.

Враховуючи вищенаведене та приписи частини дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача у повному обсязі.

У відповідності до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Позивач та Адвокатське бюро «Адвокатське бюро Олександра Лисова «Еквіт» 31.12.2020 уклали договір про надання правової допомоги № 1/20ю, за яким адвокатське бюро зобов`язалось надавати позивачу правову допомогу, а позивач - оплатити надані послуги.

Згідно частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано додаток № 1 від 31.05.2021 до договору № 1/20ю від 31.12.2020, рахунок № 85 від 31.05.2021, акт надання послуг № 85 від 31.05.2021 на суму 6 000, 00 грн. та платіжне доручення № 002322 від 01.06.2021 на суму 6 000, 00 грн.

Відповідно до частини шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені статею 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг, предмет та підстави позовних вимог, заперечення відповідача проти розміру витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на послуги адвоката є завищеним, не відповідає критеріям розумності та співрозмірності, що суперечить принципу розподілу витрат.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 126, 129, пунктом 2 частини першої статті 231, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» про закриття провадження у справі № 910/9518/21 задовольнити.

2. Закрити провадження у справі № 910/9518/21.

3. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (03040, місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 14, ідентифікаційний код 39433769) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (04112, місто Київ, вулиця Теліги Олени, будинок 6 літера В, ідентифікаційний код 20033533) 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. - витрат на правову допомогу та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. - судового збору.

4. Дана ухвала відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом.

5. Дана ухвала набирає законної сили 09.08.2021, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 09.08.2024.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбаченому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.Ю.Кирилюк