СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
05.08.2021 Справа № 905/2291/19
Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О.В.
за участю секретаря судового засідання Курченко В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» про розподіл судових витрат у справі №905/2291/19
за позовом ОСОБА_1 смт. Макарів, Київська область,
до відповідача 1:BARLENCO LTD (компанії Барленко ЛТД) (Themistokli Dervi. 3 Julia House. 1066. Nicosia. Cuprus (Фемістоклі Дерві, 3 Джулія Хаус, 1066, Нікосія, Кіпр); реєстраційний номер: НЕ 221823)
відповідача 3: PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY METINVEST B.V. (компанії Метінвест Б.В. (Nassaulaan 2A. 2514JSs-Gravenhage. The Netherlands (Нассаулан 2А, 2514JS м.Гаага, Нідерланди); номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів 24321697),
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма верхнього одягу Фея, місто Маріуполь, Донецька область,
про компенсацію майнової шкоди, визнання недійсними договору та одностороннього правочину, -
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до BARLENCO LTD, Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY METINVEST B.V., Приватного акціонерного товариства «Фірма верхнього одягу «Фея» та, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив суд:
- зобов`язати солідарно всіх відповідачів компенсувати позивачу майнову шкоду, спричинену йому спільними діями відповідачів в результаті укладання та виконання ними правочинів, що не відповідають вимогам закону, а саме: повернути ОСОБА_1 акції Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» в кількості 16 400 штук на його рахунок у цінних паперах за № 300517-СУ 20003532, відкритий у зберігача цінних паперів, Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафта-інвест» в м. Херсоні та відшкодувати йому упущену вигоду у вигляді недоотриманого доходу в розмірі 193 372,40 гривень, який позивач міг би реально отримати за свої 16 400 акцій ПрАТ «АКХЗ» у вигляді нарахованих на ці акції дивідендів за 2017, якби його право не було порушено;
- визнати недійсним:
а) договір укладений між компанією «Барленко ЛТД», компанією «Метінвест Б.В.» та ПрАТ «ФІРМА ВЕРХНЬОГО ОДЯГУ «ФЕЯ»» від 27.04.2018 про уповноваження Компанії «Барленко ЛТД» (Кіпр, реєстраційний номер НЕ 221823) вимагати від інших акціонерів продажу належних їм акцій ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» - шляхом надсилання до акціонерного товариства публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій акціонерного товариства та вчиняти всі інші дії відповідно до вимог та у порядку, визначеними ст. 652 Закону України «Про акціонерні товариства»;
б) односторонній правочин, вчинений Компанією «Барленко ЛТД» 05.05.2018, а саме, публічну безвідкличну вимогу про (примусове) придбання в усіх власників акцій ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод»;
Рішенням Господарського суду Донецької області від 22.04.2021 у справі №905/2291/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач із вказаним рішенням не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення Господарського суду Донецької області від 22.04.2021 у справі №905/2291/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, покласти солідарно на відповідачів - 1, 2, 3. Згідно з протоколом системи автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2021 для розгляду справи №905/2291/19 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - доповідач Лакіза В.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Донецької області від 22.04.2021 у справі №905/2291/19.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.07.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Донецької області від 22.04.2021 у справі №905/2291/19 залишено без змін.

29.07.2021 до Східного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» надійшла заява про розподіл судових витрат, які понесені заявником під апеляційного провадження, в якій ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» просить винести додаткову постанову у справі №905/2291/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь заявника судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10734 грн.

З матеріалів справи вбачається, що разом з відзивом на апеляційну скаргу 2-м відповідачем надано попередній розрахунок судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести в зв`язку із розглядом апеляційної скарги у справі №922/2291/19 на суму 88797,83 грн (а.с.102 т.5).

Колегія суддів враховує, що частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частина 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на викладене, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

27.07.2021 до закінчення судових дебатів, представником 2-го відповідача, адвокатом Гінінгером А.А. усно заявлено про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, відповідні докази будуть надані у встановлений законом строк.

29.07.2021 (тобто у встановлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України строк) представник 2-го відповідача звернувся до апеляційного господарського суду з заявою про розподіл судових витрат, в якій просив винести додаткову постанову у справі №905/2291/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10734,00 грн. Також просив питання стягнення судових витрат розглянути за відсутності представника Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод».

В судовому засіданні 05.08.2021 представники сторін не з`явились, про причини неявки, крім представника 2-го відповідача, не повідомили.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).

Під час розгляду апеляційної скарги, колегією суддів встановлено наявність у 1-го та 3-го відповідачів представника на території України, адвоката Омельченко О.О., якому і було направлено ухвалу про призначення до розгляду заяви 2- го відповідача про розподіл судових витрат на адресу: вул. Гарматна, 31 літ А, кв. 116, м. Київ, 06067 (зазначена адреса вказана адвокатом в Реєстрі адвокатів України).

Згідно даних реєстру поштових відправлень ПАТ «Укрпошта» позивач, 1-й та 3- відповідачі у справі ухвалу від 30.07.2021 про призначення заяви 2-го відповідача на 05.08.2021 отримали - 02.08.2021. (під час відправки ухвали на адресу адвоката Омельченко О.О., присвоєно штрих код 371, Малишу О.М. - 339, про що до матеріалів справи додані відповідні роздруківки з сайту ПАТ «Укрпошта»).

Судом апеляційної інстанції вчинено всі необхідні дії щодо належного повідомлення учасників даної справи про розгляд заяви 2-го відповідача 05.08.2021.

Згідно даних реєстру поштових відправлень ПАТ «Укрпошта» сторони у справі ухвалу від 30.07.2021 про призначення заяви відповідача на 05.08.2021 отримали - 02.08.2021(під час відправки ухвали на адресу ОСОБА_1 присвоєно штрих код 339, Омельченко О.О., який представляє 1-го та 3-го відповідачів, - 371, про що до матеріалів справи додані відповідні роздруківки з сайту ПАТ «Укрпошта»).

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, представники сторін належним чином повідомлені про час, дату і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву 2-го відповідача в даному судовому засіданні за відсутності представників учасників справи.

Розглянувши заяву представника 2-го відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, апеляційний господарський суд зазначає таке.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Разом із тим згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

До заяви про розподіл судових витрат, представник 2-го відповідача надав суду договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 19.03.2018 року, додаткову угоду від 21.06.2021 до договору від 19.03.2018, акт приймання-передачі наданих послуг від 28.07.2021, рахунок на оплату №332 від 28.07.2021.

Відповідно до умов укладеного між Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» (адвокатське об`єднання) та Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (клієнт), клієнт доручає, а адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу (юридичні послуги) з питань, що виникають у процесі господарської діяльності клієнта в порядку та на умовах, визначених цим договором. Зміст, умови та строки виконання покладених клієнтом на адвокатське об`єднання завдань узгоджується сторонами шляхом укладення додаткових угод до договору.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що для виконання покладених клієнтом на адвокатське об`єднання завдань клієнт надає адвокатському об`єднанню повноваження, що є дійсними та реалізуються адвокатським об`єднанням виключно на підставі окремих довіреностей, виданих клієнтом для представництва його інтересів окремими адвокатами, що є учасниками адвокатського об`єднання.

За результатами надання послуг, але не пізніше 2 числа місяця, наступного за звітним, адвокатське об`єднання надає клієнту акт приймання-передачі наданих послуг (п. 3.2 договору).

Пунктом 2.3 договору, безпосереднє представництво інтересів клієнта можуть здійснювати всі адвокати, що є учасниками адвокатського об`єднання.

Відповідно до додаткової угоди від 21.06.2021, додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвокатського об`єднання на надання юридичних послуг (правничої допомоги) у спорі, який перебуває в провадження Східного апеляційного господарського суду, справа №905/2291/19 за позовом ОСОБА_1 смт. Макарів, Київська область до відповідача 1: BARLENCO LTD (компанії Барленко ЛТД), відповідача 2: Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод, відповідача 3: PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY METINVEST B.V. (компанії Метінвест Б.В., за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма верхнього одягу Фея про компенсацію майнової шкоди, визнання недійсними договору та одностороннього правочину.

Також додатковою угодою визначено вартість послуг, яка становить 794 грн за годину усної консультації клієнта з вивченням документів, узгодження правової позиції, збір доказів та інших документів (підготовка письмових документів: листи, запити, звернення, пошук судової практики), підготовки відзиву на апеляційну скаргу, та 2000,00 грн участь в судових засіданнях у суді апеляційної інстанції.

Адвокат Гінінгер А.А. є учасником Адвокатського об`єднання «Всеукраїнська адвокатська допомога», це підтверджується інформацією із Реєстру адвокатів України та ордером серії СЕ №1027263 від 26.07.2021 наданим до матеріалів справи (а.с. 206 т.5)

Також з ордеру вбачається, що Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» Гінінгеру А.А. видано ордер на представництво інтересів Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод.

Також в матеріалах справи міститься довіреність від 01.01.2021, відповідно до якої Приватне акціонерне товариство Авдіївський коксохімічний завод уповноважує Гінінгера А.А. представляти його інтереси, зокрема, в суді всіх юрисдикцій.

Досліджуючи надані 2-м відповідачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення факту надання адвокатом Гінінгером А.А. правничої допомоги 2-му відповідачу у даній справі, виходячи з такого.

Згідно розрахунку розміру винагороди за договором про надання юридичних послуг, адвокат Гінінгер А.А. надав усну консультацію ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» з питань апеляційного оскарження рішення протягом 0,5 годин, здійснював пошук доказів, документів з питань апеляційного оскарження (постанова Східного апеляційного господарського суду у справі №905/671/19 від 18.05.2021) 0,5 годин, підготовка відзиву на апеляційну скаргу 9 годин, участь в судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 27.07.2021, судодень 2000,00 грн.

Враховуючи наведений обсяг наданих юридичних послуг, розмір винагороди складає 10734,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено надання вищезазначених послуг адвокатом Гінінгером А.А. в рамках представництва інтересів ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод».

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши надані відповідачем докази витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає надані докази такими, що підтверджують витрати на професійну правничу допомогу. При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що чинне господарське процесуальне законодавство не ставить у залежність розподіл витрат особи на професійну правничу допомогу, на користь якої ухвалено рішення, від факту оплати нею цих послуг на рахунок адвоката.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлену правову позицію, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що витрати 2-го відповідача на професійну правничу допомогу підлягають розподілу.

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).

Отже, у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Проте, позивач не скористався правом на зменшення судових витрат, понесених 2-м відповідачем у зв`язку із отриманням правничої допомоги, відповідного клопотання до суду не надав.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №922/2685/19.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18, додатковій постанові Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/5229/19.

Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, позивач не надав.

Також в контексті положень частини 5 статті 129 ГПК України, колегія суддів не вбачає підстав вважати такі витрати не пов`язаними з розглядом справи, необгрунтованими або непропорційними до предмета даного позову.

У постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі № 923/726/18, від 26.02.2020 у справі № 910/14371/18, викладено правову позицію, згідно з якою від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Аналогічна правова позиція також викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 року у справі №910/2170/18.

Отже, колегія суддів вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу заявлений 2-м відповідачем під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції є співмірним з обсягом наданої професійної правничої допомоги, витраченим адвокатом часом, складністю та значенням справи для ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод», та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Частиною 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За змістом частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові - на позивача.

За таких обставин, враховуючи що, постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.07.2021 у даній справі апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, рішення Господарського суду Донецької області від 22.04.2021 про відмову у позові залишено без змін, витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції покладаються на позивача.

Отже, враховуючи вищевикладене, зважаючи на приписи статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів адвоката Гінінгера А.А. про розподіл судових витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» 10734,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву адвоката ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» Гінінгера Андрія Андрійовича про розподіл судових витрат задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ) 10734,00 витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Доручити Господарському суду Донецької області видати наказ.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. ст. 286- 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.В. Шевель