ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04 серпня 2021 року Справа № 903/336/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Вороняка А. С., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом Приватного підприємства Рафаель Актив

до відповідача: ОСОБА_1

про стягнення 86135,84 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: н/з;

від відповідача: н/з.

Суть спору: Приватне підприємство Рафаель Актив звернулись з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 86135,84 грн, з них 78548,38 грн заборгованості по орендній платі, 4012,46 грн пені, 3575 грн інфляційних втрат, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору суборенди № 98 від 31.08.2021 в частині повної та своєчасної сплати орендної плати.

Ухвалою суду від 17.05.2021 дану позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, а саме, подати суду: докази надіслання на адресу відповідача (Волинська область, Рожищенський район, м. Рожище, вул. Мазепи, 11а) копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

21.05.2021 позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, яка з додатками приєднана до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 26.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 16.06.2021.

16.06.2021 з метою надання можливості учасникам справи скористатися своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, суд ухвалив на місці відкласти підготовче засідання на 07.07.2021; здійснити оприлюднення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про повідомлення відповідача ОСОБА_1 про дату та час судового засідання.

Позивач у клопотанні від 03.06.2021 просив справу слухати без його участі.

07.07.2021 враховуючи закінчення строку підготовчого провадження та необхідність призначення справи до розгляду по суті в межах такого строку, суд на місці ухвалив строк підготовчого провадження продовжити на 30 днів - по 15.08.2021 та закрити підготовче провадження, призначити справу до судового розгляду по суті на 04.08.2021.

В судове засідання 04.08.2021 представники сторін не прибули.

Ухвала суду від 07.07.2021, яка була направлена на адресу відповідача повернулась на адресу суду із відміткою поштового відділення «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язок щодо пересилання поштового відправлення».

Проте судом встановлено, що ухвалу Господарського суду Волинської області від 16.06.2021 відповідач отримала, що стверджується відміткою про її отримання 02.07.2021 на рекомендованому повідомленні №300. Тобто відповідачу було відомо про перебування у провадженні суду справи.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Також суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Беручи до уваги приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору, -

встановив:

31 серпня 2020 року між ПП «Рафаель Актив» (далі позивач, орендар)та фізичною особою - підприємцем Ареф`євою Аллою Володимирівною (далі відповідач, суборендар) було укладено Договір суборенди № 98 (далі - Договір)(а.с. 7-8).

Відповідно до п. 1.1. Договору орендар передає, а суборендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Луцьк, вул. Привокзальна, 15, загальною площею 539 кв. м та обладнання. Об`єкт, що орендується, переданий з метою використання його як заклад громадського харчування (кафе, бар, кафе-бар, ресторан і т.д.).

Вступ суборендаря у володіння та користування майном настає одночасно із підписанням сторонами Договору та Акту прийому-передачі вказаного майна (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. п. 3.1., 3.2. Договору розмір орендної плати за весь об`єкт, що орендується, за перший, другий місяць оренди становить 30000,00 грн без ПДВ за один місяць. Починаючи з третього місяця оренди, розмір орендної плати за весь об`єкт, що орендується, становить 35000,00 грн.

Орендна плата сплачується в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Орендаря наступним чином: суборендар зобов`язується сплатити орендарю орендну плату за перший та останній місяць оренди в день підписання даного Договору; суборендар зобов`язується сплачувати за подальші місяці оренди орендну плату щомісячно до 05 числа поточного місяця.

На виконання умов Договору суборенди сторони підписали акт прийому-передачі майна 01.09.2021 (а.с.9).

Орендна плата становила: за період з 01.09.2020 по 30.09.2020 - 30000грн., за період з 01.10.2020 по 31.10.2020 - 30000 грн., з 01.11.2020 по 30.11.2020 - 35000,00 грн., з 01.12.2020 по 31.12.2020 35000 грн., з 01.01.2021 по 12.01.2021-13548,38 грн., оскільки 12.01.2021 сторонами договір було розірвано, що підтверджується угодою про розірвання Договору № 98 суборенди нерухомого майна та актом приймання передачі майна, акт приймання-передачі обладнання (а.с. 25).

Отже, всього відповідач зобов`язався сплатити позивачу 143548,38 грн. орендної плати за користування нерухомим майном згідно Договору суборенди № 98 від 31.08.2020.

Відповідач частково виконав взяті на себе зобов`язання в частині оплати орендних платежів. 31.08.2020 відповідачем було оплачено 65000 грн., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача (а.с. 24). Однак решта - 78548,38 грн. відповідачем на даний час не сплачені.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України( далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст. 144 Господарського кодексу України (далі - ГК України), майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до 1 ч. ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 598 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

З огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами Договору суборенди, передачу позивачем відповідачу орендованого майна, не проведення відповідачем при цьому всіх належних розрахунків і платежів, суд дійшов висновку, що вимога позивача в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 78548,38 грн. підставна та підлягає до задоволення.

Щодо стягнення з відповідача пені в сумі 4012,46 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до п. 8.3 Договору у випадку прострочення по сплаті орендних платежів та платежів передбачених п.3.4 даного Договору суборендар сплачує орендарю пеню в розмірі 0,05% від суми боргу за кожен день прострочення.

Згідно п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.2 ст.551 ЦК України ,якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань або за затримку грошових надходжень на рахунок клієнта банку - одержувача грошових коштів, яку нараховано та не сплачено на день набрання чинності цим Законом, розмір її не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Суд провів власний перерахунок пені за заявлений період прострочення оплати, а також перевірив методику та правильність інших періодів наведених в розрахунку позивача (а.с.5) та встановив, що позивачем допущено помилку в обчисленні кількості днів прострочки за період з 06.11.2020 по 05.05.2021, а саме: період з 06.11.2020 по 04.03.2021 становить 119 днів, а не 121.

З огляду на вищенаведене, суд прийшов висновку, що пеня підставна в загальній суму 4001,92 грн., в решті частини стягнення пені в сумі 10,54 грн. слід відмовити через безпідставність.

Щодо стягнення з відповідача 3575 грн. інфляційних втрат, суд зазначає таке.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевіривши розрахунок нарахованих інфляційних втрат в розмірі 3575 грн., вважає, що останні підставні та підлягають стягненню із відповідача в повному обсязі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи пояснення та докази сторін, господарський суд, оцінюючи за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути 86125,30 грн., з них: 78548,38 грн. основної заборгованості, 4001,92 грн. пені, 3575 грн. інфляційних втрат. У задоволенні позову Приватного підприємства Рафаель Актив до ОСОБА_1 в частині стягнення 10,54 грн. пені слід відмовити через безпідставність.

Враховуючи приписи щодо покладення судового збору на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору, передбачені ст.129 ГПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 2269,72 грн. судового збору (пропорційно розміру задоволених позовних вимог), в іншій частині судовий збір в розмірі 0,28 грн. залишається за позивачем.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства Рафаель Актив (Волинська область. М. Луцьк, вул. Г.-Артемовського, 15А, код 37751729) 86125,30 грн. (вісімдесят шість тисяч сто двадцять п`ять грн. 30 коп.), з них: 78548,38 грн. основної заборгованості, 4001,92 грн. пені, 3575 грн. інфляційних втрат, а також 2269,72 грн.(дві тисячі двісті шістдесят дев`ять гривень 72 копійки) судового збору.

3. У задоволенні позову Приватного підприємства Рафаель Актив до ОСОБА_1 в частині стягнення 10,54 грн. пені відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення 10.08.2021.

Суддя А. С. Вороняк