ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04 серпня 2021 року Справа № 915/1137/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.

розглянувши матеріали справи

за позовом: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва (54056, м. Миколаїв, пр-т Миру, 62, ідентифікаційний код 08029523, e-mail: )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю агроторгівельної фірми "Трихатське-Агро" (57120, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с. Трихати, вул. Степова, 3, ідентифікаційний код 35287534)

про: стягнення 446049,60 грн.

В С Т А Н О В И В:

22.07.2021 від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва до Господарського суду Миколаївської області надійшла позовна заява № 2899 від 20.07.2021 (вх. №11284/21) до Товариства з обмеженою відповідальністю агроторгівельної фірми "Трихатське-Агро" про стягнення заборгованості з компенсації земельного податку за договором про спільний обробіток землі № 12 від 16.08.2016 в сумі 446049,60 грн., а також 6690,74 грн. судового збору.

27.07.2021, у зв`язку з тим, що позивачем не було дотримано вимог ст. ст. 162, 164 ГПК України, Господарський суд Миколаївської області постановив ухвалу, якою позовну заяву залишив без руху та приписав позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки у 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до господарського суду письмової заяви про усунення недоліків з дотриманням вимог, передбачених ст. 170 ГПК України; роз`яснив позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява у відповідності до приписів ч. 4 ст. 174 ГПК України вважається неподаною та повертається заявнику.

Зокрема, вищевказаною ухвалою позивачу було вказано на такі недоліки позовної заяви:

"Подана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 162, 164 ГПК України, оскільки:

1) Перелік додатків до позовної заяви не відповідає фактично доданим до неї документам всупереч вимогам п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України, оскільки позивач в переліку додатків не зазначив, що додаткова угода № 4 від 28.08.2020 надана у копії (п. 6); до позовної заяви не надав документ, вказаний в п.12 переліку додатків; не надав документ, вказаний в п.9 переліку додатків, а саме рекомендоване повідомлення. Про вказані недоліки відділом документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області складено акт від 22.07.2021.

2) Частиною 2 ст. 162 ГПК України передбачено, що позовна заява подається суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч. 5 ст. 164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Подана позовна заява підписана тимчасово виконуючим обов`язки Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва - майором Карімовим О.В.

Разом до позовної заяви додано витяг з наказу начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва підполковника Олександра Марцюхи № 80 від 14.07.2021 про покладення тимчасового виконання обов`язків на заступника начальника відділу КЕВ м. Миколаїв, але до позовної заяви не подано доказів, що підтверджують виконання обов`язків заступником начальника відділу КЕВ м. Миколаїв майором Карімовим О.В.".

Позивачем вказану ухвалу суду від 27.07.2021 отримано 29.07.2021, що підтверджується повідомленням про вручення від 29.07.2021.

Отже, позивач мав усунути недоліки позовної заяви, з урахуванням вихідних днів, до 09.08.2021 включно.

Так, 30.07.2021 до суду від позивача, на виконання вимог ухвали суду від 27.07.2021, надійшла заява про усунення недоліків № 3033 від 29.07.2021 (вх. № 11758/21 від 30.07.2021).

До заяви позивач надав бухгалтерську довідку про наявність заборгованості, що зазначена в п. 12 додатків до позовної заяви, а також повідомив, що позивачем помилково в п. 6 додатків до позовної заяви зазначено "Додаткова угода № 4 від 28.08.2020 з додатками" та просить вважати вірним в п. 6 додатків до позовної заяви "Копія додаткової угоди № 4 від 28.08.2020 з додатками". Також позивач повідомив, що в п. 9 помилково зазначено, що копія претензії за вих. № 2694 від 02.07.2021 надається разом з рекомендованим повідомленням, оскільки остання надається разом з копією реєстру відправлень за 20.04.2021.

На підтвердження повноважень заступника начальника КЕВ м. Миколаїв на підписання позовної заяви позивач надав належним чином засвідчену копію Положення про КЕВ м.Миколаїв, затверджене наказом командувача Сил Логістики Збройних Сил України від 17.12.2019 № 278, пунктом 11 якого передбачено, що у разі відсутності начальника КЕВ м.Миколаїв його обов`язки виконує заступник начальника КЕВ м. Миколаїв або призначена та віддана письмовим наказом інша посадова (службова) особа.

З поданої до суду заяви про усунення недоліків вбачається, що позивачем не надано доказів того, що підписант позовної заяви майор Карімов О.В. займає посаду заступника начальника КЕВ м. Миколаїв.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не у повному обсязі усунуто недоліки позовної заяви, зазначені судом в ухвалі від 27.07.2021.

Крім того, судом враховано наступне.

Частиною 2 статті 162 ГПК України встановлено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до частини 3 статті 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до пп. 11 п. 16-1 Розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Згідно з положеннями частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Положеннями ч. 5 ст. 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Питання самопредставництва не закріплені у нормах Конституції України, але ці питання регламентовані положеннями відповідних кодексів.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини 3 статті 56 ГПК України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (частина третя статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 вказаного Закону, яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Таким чином, процесуальне представництво інтересів позивача у цій справі може здійснювати адвокат як представник юридичної особи так і керівник, або інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) в порядку самопредставництва.

З матеріалів справи вбачається, що подана позовна заява підписана ТВО начальника КЕВ м. Миколаїв майором Карімовим О.В.

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником юридичної особи зазначено Марцоху Олександра Юрійовича, інформація про особу, що підписала позовну заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва - Карімова О.В. в такому реєстрі взагалі відсутня.

Отже, суд вважає, що заявником до заяви про усунення недоліків не надано належних доказів, які підтверджують, що позовна заява підписана уповноваженою особою, яка має на це право.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. ч. 4, 6, 7 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Отже, недотримання позивачем вимог статті 164 ГПК України та не усунення вказаних судом недоліків у повному обсязі у встановлений судом строк свідчить у даному випадку про порушення процесуальної дисципліни, яка встановлена національним процесуальним законодавством, а саме - Господарським процесуальним кодексом України та тягне за собою застосування наслідків, встановлених статтею 174 ГПК України - повернення позовної заяви позивачу.

При цьому, суд звертає увагу на те, що повернення позовної заяви не є перешкодою в доступі до правосуддя. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення наведених недоліків (ч. 8 ст.174 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 174, 232, 234, 235, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва № 2899 від 20.07.2021 (вх. № 11284/21) з доданими до неї документами на 27 арк. (у тому числі конверт) - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтями 255-257 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.С. Адаховська