ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2021 Справа № 917/723/21

Господарський суд Полтавської області в складі судді Іванко Л.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Фізичної особи - підприємця Бойчук Євгенія Васильовича, АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "БУРОВА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНИЯ "ТЕХНІКС", 36002, м. Полтава, вул. Олени Пчілки, буд, 25, кім. 205, ідент. код 39917201

про стягнення 67 888,75 грн.

встановив:

До господарського суду Полтавської області надійшов позов (вхід.№770/21 від 11.05.2021 р.) Фізичної особи - підприємця Бойчук Євгенія Васильовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУРОВА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНИЯ "ТЕХНІКС" про стягнення 67 888,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав умови укладеного між сторонами договору на надання послуг №01/21 від 02.01.2021 року, а саме не розрахувався за надані позивачем автотранспортні послуги з перевезення вантажів, у зв`язку з чим у нього утворився борг у сумі 65 140,00 грн.

Відповідач у відзиві (вхід.№5857 від 31.05.2021 р.) заперечує проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що строк оплати по договору у відповідача не настав, а також вказує, що позивачем не надано доказів на підтвердження надання відповідачу рахунків на оплату.

У відповіді на відзив (вхід.№6465 від 14.06.2021 р.) позивач спростовує доводи відповідач, викладені у відзиві, поданими доказами та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Крім того, у відповіді на відзив позивач просить суд визнати поважними причини пропуску процесуального строку для подання доказів, поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, для подання доказів та приєднати їх до матеріалів справи.

Відповідно до частини 1 статті 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку для подання доказів.

На підставі викладеного суд задовольняє клопотання позивача про поновлення пропущеного строку для надання доказів та приєднує їх до справи.

Інших заяв по суті справи сторони суду не надали.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.05.2021 року позовну заяву Фізичної особи - підприємця Бойчук Євгенія Васильовича прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою господарського суду від 01.06.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурова енергетична компанія "Технікс" про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Відмовляючи в задоволенні клопотання ТОВ "БЕК "Технікс" судом зазначено, що враховуючи обставини, визначені ч. ч. 1, 2 ст. 247 ГПК України, характер спірних правовідносин та ціну позову (67888,75 грн.), дана справа є малозначною в силу закону (п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України) та підлягає розгляду виключно за правилами спрощеного провадження. Тому, у суду відсутні підстави для її розгляду в порядку загального позовного провадження.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розпочав розгляд справи по суті відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

02.01.2021 року між фізичною особою - підприємцем Бойчку Є.В. (далі - виконавець, ФОП Бойчук Є.В.) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БУРОВА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНИЯ "ТЕХНІКС" (далі - замовник, ТОВ "БЕК"ТЕХНІКС") було укладено договір на надання послуг №01/21 (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов`язується надати замовнику автотранспортні послуги по перевезенню вантажів замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги у відповідності до умов цього договору.

Виконавець надає в розпорядження замовника технічно справний і такий, що пройшов технічний огляд автотранспорт з оформленими шляховими листами, талонами замовника. Замовник приймає замовлений транспорт та проводить відмітку в документації, передбаченій в п. 2.1. цього договору, про фактично відпрацьований час та пробіг (п.2.1., 2.2. договору).

У пункті 2.3. договору сторони погодили, що фактичний обсяг надання послуг, кількість годин їх надання визначається сторонами у актах наданих послуг.

Розрахунки за надані послуги здійснюються за фактично відпрацьований час та/або пробіг, що підтверджується документально згідно п.2.2. цього договору (п.6.1. договору).

Відповідно до п.6.2. договору, кінцевий результат та фактична кількість і вартість відпрацьованих послуг визначається сторонами у актах наданих послуг, які підписуються сторонами. Після цього виконавець надсилає рахунки до сплати з доданими до них документами, погодженими із замовником.

Замовник протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунку виконавця здійснює оплату послуг на банківський рахунок виконавця (п.6.3. договору).

Пунктом 7.1. договору сторони узгодили, що факт надання послуг підтверджується актами наданих послуг підписаними повноважними представниками сторін. Акти складаються один раз на місяць. Сторони можуть відступити від цього правила, та скласти за інші довгий чи короткий період.

У разі не підписання замовником наданих актів виконаних робіт на протязі 5-ти робочих днів з дня отримання актів та при ненаданні мотивованої письмової відмови виконавцю, акти вважаються підписаними в редакції виконавця та підлягають безспірній оплаті.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивачем надано відповідачу послуги з вантажного перевезення товару (вантажу) на загальну суму 65140,00 грн., що підтверджується підписаними представниками обох сторін актами виконаних робіт про здійснення вантажних перевезень, а саме:

- Акт виконаних робіт про здійснення вантажних перевезень від 08.01.2021 р. на суму 10808,00 грн.;

- Акт виконаних робіт про здійснення вантажних перевезень від 12.01.2021 р. на суму 16560,00 грн.;

- Акт виконаних робіт про здійснення вантажних перевезень від 14.01.2021 р. на суму 10892,00 грн.;

- Акт виконаних робіт про здійснення вантажних перевезень від 31.01.2021 р. на суму 13440,00 грн.;

- Акт виконаних робіт про здійснення вантажних перевезень від 14.02.2021 р. на суму 13440,00 грн.,

та відповідними товаротранспортними накладними до вказаних актів: №№ 381703, 381643, 543518, 381644, 381646.

За фактом наданих послуг по договору № №01/21 від 02.01.2021 року позивачем було виставлено відповідачу відповідні рахунки на оплату: №8012 на суму 10808,00 грн., №12012 на суму 16560,00 грн., №14012 на суму 10892,00 грн., №31012 на суму 13440,00 грн., №14021 на суму 13440,00 грн.

Відповідач за надані по договору №01/21 від 02.01.2021 року послуги не розрахувався у зв`язку з чим у нього утворився борг у розмірі 65140,00 грн.

При прийнятті рішення, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно п. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Судом встановлено, що строк виконання обов`язку відповідача з оплати наданих послуг настав, проте, відповідач надані послуги не оплатив, у зв`язку з чим заборгованість відповідача складає 65140,00 грн.

Посилання відповідача у відзиві на те, що строк з оплати не настав, оскільки позивачем не було направлено відповідачу рахунки на оплату спростовується наданими позивачем копіями реєстрів документів ФОП Бойчук Є.В. до ТОВ "БЕК"ТЕХНІКС" згідно яких відповідачу направлялися рахунки на оплату та акти виконаних робіт.

Крім того, Верховний Суд України у постанові від 29.04.2020 р. по справі №915/641/19 вказав, що "за своєю правовою природою рахунок на оплату не є перинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК країни та не є прострочення кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар. Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена у постановах Верховного Суду України від 28.03.2018 р. у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 р. у справі №923/712/17, від 21.01.2019 р. у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 р. у справі №918/537/18, від 29.08.2019 р. у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 р. у справі №915/400/18".

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 65140,00 грн. є обґрунтованою та підтвердженою належними доказами, а отже підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, за неналежне виконання умов договору позивач також просить стягнути з відповідача 1686,87 грн. пені, 658,91 грн. інфляційних та 402,97 грн. 3% річних.

Пунктом 8.2. договору сторони узгодили, що замовник за даним договором несе наступну відповідальність: за прострочення строків оплати виконаних робіт, сплачує неустойку у формі пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача в частині вимог про стягнення 1686,87 грн. пені, 658,91 грн. інфляційних та 402,97 грн. 3% річних, суд дійшов висновку, що він є правильним, заявлений розмір сум відповідає вимогам законодавства та договору, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідачем не надано суду жодних доказів які б спростовували викладені у позові обставини.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 65140,00 грн. основного боргу, 1686,87 грн. пені, 658,91 грн. інфляційних та 402,97 грн. 3% річних підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

За ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд встановив, що при подачі даного позову позивачем сплачено 2270,00 грн. судового збору за платіжним дорученням № 492 від 05.05.2021 р.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 129, 232 - 233, 237 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУРОВА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНИЯ "ТЕХНІКС" (36002, м. Полтава, вул. Олени Пчілки, буд, 25, кім. 205, ідент. код 39917201) на користь Фізичної особи - підприємця Бойчук Євгенія Васильовича ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 ) 65140,00 грн. основного боргу, 1686,87 грн. пені, 658,91 грн. інфляційних, 402,97 грн. 3% річних та 2270,00 грн. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Іванко Л.А.