РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.07.2021Справа № 910/4243/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Бараненко Н.І., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробнича фірма «ПРОМТЕХСНАБ» (28110, Кіровоградська обл., Онуфрїївський р-н, смт. Павлиш, вул. Яблунева, буд. 68, )

до Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРЕМІУМ» (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, 1/36, )

про визнання припиненим зобов`язання за кредитним договором

Представники сторін:

Від позивача: Нестеренко С.В. адвокат

Від відповідача: Кебкал В.Г. адвокат

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробнича фірма «Промтехснаб» звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Преміум» про визнання припиненими зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробнича фірма «Промтехснаб» за Кредитним договором на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії № 112/КЛ/14 від 10.12.2014, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Преміум» та Товариством з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробнича фірма «Промтехснаб».

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок задоволення позивачем (банком), як кредитором по договору № 112/КЛ/14 від 10.12.2014 своїх вимог до відповідача, як позичальника, шляхом позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки та набуття у власність предмета іпотеки за іпотечним договором №112/КЛ/14/І-3 від 09.04.2015 із змінами та доповненнями, укладеними між банком та ТОВ «НВП з ІІ «Об`єднані зернові технології» (іпотекодавцем) в забезпечення виконання кредитних зобов`язань позивача, іпотечні зобов`язання на підставі абзацу 4 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» з моменту державної реєстрації права власності на іпотечне майно за банком припинились, будь-які наступні вимоги банку щодо виконання позивачем, як позичальником, основного зобов`язання за кредитним договором в порядку ч. 4 статті 36 Закону України «Про іпотеку» є недійсними.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 22.03.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 20.04.2021.

У підготовчому засіданні 20.04.2021 представник відповідача подав відзив на позовну заяву та клопотання про закриття провадження у справі.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечуючи проти позову зазначив, що заявлені у даній справі вимоги боржника про припинення зобов`язання за кредитним договором є передчасними, оскільки у Господарському суді Кіровоградської області перебуває на розгляді справа № 912/3802/17 про стягнення заборгованості за кредитним договором за позовом банку до ТОВ «ТВП Промтехснаб», ТОВ «Октава Агро», ТОВ «НВП з ІІ «Об`єднані зернові технології», провадження у якій зупинено ухвалою від 15.03.2018 до набрання законної сили судовим рішенням за результатом кримінального провадження №0000007 про протиправність дій службових осіб ПАТ «КБ «Преміум» щодо реєстрації за банком права власності на комплекс будівель і споруд виробничо-складської бази (зерносховище місткістю 30000 тон), при цьому законність проведення державної реєстрації за банком права власності на майно встановлено постановою Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 910/16497/19, якою залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2020 про задоволення позову ПАТ «КБ «Преміум» про визнання протиправним та скасування наказу МЮУ №975/5 від 03.04.2018 про скасування реєстраційних дій 02.02.2018 щодо реєстрації за банком права власності на предмет іпотеки - нерухоме майно. За доводами учасника справи, заявлені позичальником вимоги є безпідставними та необґрунтованими у зв`язку із невірним обранням способу захисту.

Також у відзиві відповідач заявив про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення із вказаними вимогами та клопотання про залучення до участі у справі ТОВ «Октава Агро» та ТОВ «НВП з ІІ «Обєднані зернові технології» в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

У заяві про закриття провадження у справі представник відповідача повідомив суд, що станом на поточну дату Господарським судом Кіровоградської області розглядається справа №912/3802/17 за позовом Банку, у т.ч. до ТОВ ТВФ "ПРОМТЕХСНАБ" про стягнення суми заборгованості по кредитному договору, тобто відсутність зобов`язань за кредитним договором досліджується в іншому суді в іншій справі та стосується звернення стягнення Банком на предмет іпотеки.

Розглянувши заяву відповідача про закриття провадження у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки судом не встановлено наявності обставин для закриття провадження у справі, предмети і підстави позовів у справі №912/3802/17 та у справі №910/4243/21 є різними, як і учасники справи.

У підготовчому засіданні 20.04.2021 оголошено перерву до 25.05.2021.

20.05.2021 позивач подав на аргументи відповідача відповідь на відзив.

24.05.2021 відповідач через відділ діловодства суду подав доповнення до відзиву, в яких вказав, що заборгованість позивача перед банком за кредитними зобов`язання станом на 02.02.2018 (дату звернення стягнення на предмет іпотеки) становила 81 262 177,12 грн, в рахунок часткового погашення заборгованості було звернено стягнення на рухоме та нерухоме майно боржника та його поручителя - ТОВ «НВПІІ «Об`єднані зернові технології» за іпотечним договором №112/КЛ/14/І-3 від 09.04.2015 у розмірі 55 748 256,00 грн, за договором застави №112/КЛ/14/З-2 від 09.04.2015 у розмірі 3 100 516,00 грн, договором застави №112/КЛ/14/З-3 від 05.08.2015 на суму 14 832 866,00 грн, всього загальна сума стягнутих коштів станом на 02.02.2018 склала 73 681 638,00 грн. Вимога банку за №79 від 11.03.2021 містить розмір погашеної заборгованості станом на 10.03.2021 у сумі 9 989 592,77 грн, у зв`язку із чим учасник справи наполягає на тому, що положення ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» не поширюються на спірні правовідносини, зобов`язання за кредитним договором позивача не припинились в силу його невиконання, вартість набутого у власність банку предмета іпотеки не погашає заборгованість позичальника у повному обсязі. У задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

У підготовчому засіданні 25.05.2021 представник позивача підтримав заявлені вимоги, представник відповідача проти позову заперечував, просив не розглядати викладене у відзиві клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб. Вказане клопотання прийнято судом до розгляду. Судом оголошено перерву до 15.06.2021.

15.06.2021 позивач подав до суду доповнення до відповіді на відзив, в яких навів власні аргументи та заперечення на доводи відповідача та наданий банком розрахунок заборгованості, зазначаючи, що борг позичальника станом на 02.02.2018 становив 72 031 458,00 грн, в рахунок боргу стягнено 73 681 638,00 грн, що перевищує розмір заборгованості та свідчить про погашення заборгованості у повному обсязі.

У підготовчому засіданні 15.06.2021, враховуючи належне повідомлення учасників справи про розгляд справи, за відсутності підстав для відкладення підготовчого засідання, суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті спору на 20.07.2021.

19.07.2021 відповідач через канцелярію суду подав пояснення щодо необґрунтованості розрахунків заборгованості, наданих позивачем.

У засіданні суду 20.07.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечував.

Судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10.12.2014 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Преміум" (банк за договором, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича фірма "Промтехснаб" (позичальник за договором, відповідач) був укладений кредитний договір № 112/КЛ/14 на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії за умовами якого (з урахуванням всіх змін та доповнень, внесених до нього) (надалі -кредитний договір), Банк відкрив позичальнику відновлювальну мультивалютну відкличну кредитну лінію у доларах США з лімітом у сумі, еквівалент якої не може перевищувати 2 405 000,00 (два мільйони чотириста п`ять тисяч) доларів США 00 центів або в гривні у сумі, еквівалент якої не може перевищувати 2 405 000,00 (два мільйони чотириста п`ять тисяч) доларів США 00 центів за курсом, встановленим Національним банком України в день надання коштів на умовах, передбачених цим договором, а також здійснює управління цією кредитною лінією, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами, в межах строку кредитування, встановленого в п.1.3. кредитного договору, із розрахунку 11,0 процентів річних за користування кредитними коштами в доларах США та 19,5% процентів річних за користування кредитними коштами в національній валюті, починаючи з 01.07.2017 року, сплатити комісійну винагороду за надання (управління) кредитом із остаточним терміном повернення кредиту 18 січня 2019 р.

Відповідно до умов додаткового договору №3 від 13.01.2016 до кредитного договору визначено, що кредит забезпечується переданим в іпотеку нерухомим майно, а також заставою рухомого майна та фінансовою порукою фізичної та юридичних осіб.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ТОВ «Наукове виробниче підприємство з іноземними інвестиціями «Об`єднані зернові технології» (іпотекодавець) був переданий за Іпотечним договором № 112/КЛ/14/1-3, посвідченим 09.04.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. за реєстровим № 1935, з урахуванням положень договору про внесення змін та доповнень № 1 від 13.01.2016, предмет іпотеки: нерухоме майно: комплекс будівель і споруд виробничо-складської бази (зерносховище місткістю 30 тис тон), що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Онуфріївський район, смт. Павлиш, вул. Яблунева (попередня назва - 40 років Перемоги), буд. 68, зокрема, згідно переліку переданого в іпотеку нерухомого майна, що наведений в зазначеному договорі про внесення змін та доповнень № 1 до іпотечного договору № 112/КЛ/14/1-3. Сторони оцінили предмет іпотеки в сумі 77 061 300,00 грн.

23.08.2016 що у зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором банком на адресу позичальника та іпотекодавця були направлені вимоги щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 112/КЛ/14 від 10.12.2014, що склала станом на 18.08.2016: 1 998 471,29 дол США та 10 487 944,00 грн заборгованості за основними боргом (кредитом), 155 917,30 дол США заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитними коштами, 715 243,21 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитними коштами, 124 365,24 грн пені за несвоєчасну сплату основного боргу в гривні, нараховану згідно п.6.3 договору, 2 381 730,65 грн пені за несвоєчасну сплату основного боргу в доларах США, 230 223,62 грн пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами в доларах США, нараховану згідно п.6.3 кредитного договору, 46 489,58 грн пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитним коштами, нараховану згідно п.6.3 кредитного договору, 2 475 418,53 грн штрафу, нарахованого згідно п.6.5 кредитного договору; та повідомлено, що у разі невиконання вимог за договором банк має право у відповідності до вимог ЗУ "Про іпотеку" звернути стягнення на предмет Іпотеки, шляхом визнання права власності.

Відповідно до умов додаткового договору № 4 до кредитного договору (зокрема п.4), що був укладений 20.07.2017 року, банк та позичальник домовились про наступний графік погашення процентів, нарахованих та несплачених за період з 01.03.2016 р. по 30.06.2017 р. включно, з врахуванням перерахунку, зазначеного в п. 3 Додаткового договору № 4, а саме:

- в строк до 26.07.2017р. включно в сумі, не меншій еквіваленту 30 000,00 доларів США 00 центів. У разі повного або часткового невиконання зазначеної умови, терміном (датою) остаточного повернення Кредиту та погашення у повному обсязі заборгованості за цим Кредитним договором є 27.07.2017 включно;

- в строк до 15.08.2017р. включно в сумі, не меншій еквіваленту 90 000,00 доларів США 00 центів. У разі повного або часткового невиконання зазначеної умови, терміном (датою) остаточного повернення кредиту та погашення у повному обсязі заборгованості за цим Кредитним договором є 16.08.2017 включно;

- в строк до 15.09.2017р. включно в сумі, не меншій еквіваленту 130 000,00 доларів США 00 центів. У разі повного або часткового невиконання зазначеної умови, терміном (датою) остаточного повернення кредиту та погашення у повному обсязі заборгованості за цим Кредитним договором є 18.09.2017 включно;

- в строк до 16.10.2017р. включно остаточну суму процентів, перерахованих згідно п. З цього Додаткового договору. У разі повного або часткового невиконання зазначеної умови, терміном (датою) остаточного повернення кредиту та погашення у повному обсязі заборгованості за цим Кредитним договором є 17.10.2017 включно».

Оскільки позичальником були порушені умови кредитного договору, а саме графік погашення процентів відповідно до п.4 додаткового договору №4, - не сплачений черговий платіж в строк до 15.08.2017 року, то відповідно до умов кредитного договору (датою) остаточного повернення кредиту та погашення у повному обсязі заборгованості за цим кредитним настав 16.08.2017.

У грудні 2017 в зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору позичальником, ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ» звернувся до Господарського суду Кіровоградської області з позовом у справі № 912/3802/17 до ТОВ ТВФ «ПРОМТЕХСНАБ» та його фінансових поручителів ТОВ «ОКТАВА АГРО» і ТОВ «НВПІІ «Об`єднані Зернові Технології» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №112/КЛ/14 від 10.12.2014 року в розмірі 78 394 377,68 грн.

02.02.2018 державним реєстратором Смалиус В.В., Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області на підставі наданих Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Преміум" документів було зареєстровано за Банком право власності на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 112/КЛ/14/1-3, посвідченим 09.04.2015: комплекс будівель і споруд виробничо-складської бази (зерносховище місткістю 30 тис тонн), що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Онуфріївський район, смт. Павлиш, вул. Яблунева (попередня назва - 40 років Перемоги), буд 68.

01.03.2018 не погоджуючись з реєстрацією за Банком права власності на предмет іпотеки ТОВ відповідальністю "Наукове виробниче підприємство з іноземними інвестиціями "Об`єднані зернові технології" (іпотекодавецем) подало скаргу до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, щодо скасування реєстраційних дій, які були вчинені 02.02.2018 державним реєстратором Смалиусом В.В. Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області з підстав неотримання від Банку вимог про погашення заборгованості та про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки № 01304/1903 від 23.08.2016.

За результатом розгляду скарги, відповідно до висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції від 12.03.2018, Міністерством юстиції України прийнято рішення у формі Наказу № 975/5 від 03.04.2018, яким було скасовано реєстраційні дії, вчинені 02.02.2018 державним реєстратором Смалиус В.В., Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, а саме реєстрацію в порядку статті 37 Закону України "Про іпотеку" за Банком права власності на предмет іпотеки - комплекс будівель і споруд виробничо-складської бази (зерносховище місткістю 30 тис. тон).

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області 15.03.2018 зупинено провадження у справі №912/3802/17 до набрання законної сили судовим рішенням за результатом кримінального провадження №0000007 про протиправність дій службових осіб ПАТ «КБ «Преміум» щодо реєстрації за банком права власності на комплекс будівель і споруд виробничо-складської бази (зерносховище місткістю 30000 тон).

В подальшому законність реєстрації права власності на об`єкт нерухомості за ПАТ КБ «Преміум» в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки була предметом розгляду справи №910/16497/19.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2020 у справі № 910/16497/19, яке набрало законної сили, задоволено позовні вимоги ПАТ "КБ "Преміум" до Міністерства юстиції України, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 975/5 від 03.04.2018 в частині задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Наукове виробниче підприємство з іноземними інвестиціями "Об`єднані зернові технології" від 01.03.2018, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 06.03.2018 за № 7206-33-18 щодо скасування реєстраційних дій ,які були вчинені 02.02.2018 державним реєстратором Смалиус В.В., Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, а саме рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 39487107, щодо нерухомого майна, яке знаходяться за адресою: Кіровоградська область, Онуфріївський район, смт. Павлиш, вул. Яблунева (попередня назва - 40 років Перемоги), буд. 68.

Вказаним рішенням також постановлено відновити запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про право власності № 24653978 від 02.02.2018 державним реєстратором Смалиус В.В., Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, яке винесено на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 39487107.

Крім того, правомірність підстав вибуття з власності ТОВ "Наукове виробниче підприємство з іноземними інвестиціями "Об`єднані зернові технології" та перебування у власності банку предмета іпотеки за іпотечний договір № 112/КЛ/14/І-3, з урахування змін, яким забезпечено вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору № 112/КЛ/14 на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії від 10.12.2014 р., укладеного між іпотекодержателем та ТОВ "Торгівельно-виробнича фірма "Промтехснаб" було предметом розгляду справи № 910/17265/18.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 у справі № 910/17265/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2020 у задоволенні позову ТОВ "Наукове виробниче підприємство з іноземними інвестиціями "Об`єднані зернові технології" про визнання відсутнім права на звернення стягнення на предмет іпотеки та відновлення становища, що існувало раніше, відмовлено повністю.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач - ТОВ торгівельно-виробнича фірма «Промтехснаб» (позичальник) зазначив, що реалізація банком права звернення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 112/КЛ/14/І-3 від 09.04.2015 з метою задоволення своїх вимог за кредитним договором, призвела до припинення іпотечних зобов`язань на підставі абзацу 4 частини 1 статті 17 Закону України «Про іпотеки» та зумовила недійсність усіх наступних вимог банку до позичальника щодо виконання основного зобов`язання за кредитних договором в порядку ч. 4 ст 36 Закону України «Про іпотеку».

З вказаних підстав позивач заявив вимогу до банку про визнання припиненими зобов`язання за Кредитним договором на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії № 112/КЛ/14 від 10.12.2014

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Положеннями ч. 1-2 ст. 509 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Нормами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1-2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

При тому, ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Припинення договірного зобов`язання шляхом його виконання, проведеного належним чином, є юридичним фактом, наслідком якого є втрата сторонами такого зобов`язання статусу кредитора і боржника у зобов`язанні і, відповідно, права будь-яких взаємних вимог один щодо одного.

Водночас, позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами наявність обставин та ознак припинення зобов`язання за кредитним договором № 112/КЛ/14 на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії (з урахуванням всіх змін та доповнень, внесених до нього) від 10.12.2014, у т.ч. за наслідком звернення банком стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 112/КЛ/14/І-3 від 09.04.2015.

Як вже зазналось судом, у зв`язку з невиконанням зобов`язань позивачем за кредитним договором № 112/KЛ/14 на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії від 10.12.2014 Банком на адресу позивача(позичальника) та іпотекодавця було направлено вимогу щодо погашення заборгованості за кредитним договором, та було повідомлено, що у разі невиконання вимоги за договором Банк може розпочати примусове стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до змісту вимоги щодо погашення заборгованості від 23.08.2016 за вих. № 01304/1906, та яка була отримана позичальником, станом на 18.08.2016 прострочена заборгованість за кредитним договором складала 1 998 471,29 дол США та 10 487 944,00 грн заборгованості за основними боргом (кредитом), 155 917,30 дол США заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитними коштами, 715 243,21 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитними коштами, 124 365,24 грн пені за несвоєчасну сплату основного боргу в гривні, нараховану згідно п.6.3 договору, 2 381 730,65 грн пені за несвоєчасну сплату основного боргу в доларах США, 230 223,62 грн пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами в доларах США, нараховану згідно п.6.3 кредитного договору, 46 489,58 грн пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитним коштами, нараховану згідно п.6.3 кредитного договору, 2 475 418,53 грн штрафу.

Згідно поданого банком розрахунку розміру заборгованості позивача за кредитним договором станом на 02.02.2018 у Гривні борг склав 81 262 177,12 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 у справі № 910/17265/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2020, встановлено, що станом на 02.02.2018 року заборгованість ТОВ "Торгівельно-виробнича фірма "Промтехснаб" за кредитним договором №112КЛ/14 від 10.12.2014 року погашена не була, в зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором (згідно з графіком погашення заборгованості відповідно до умов додаткового договору №4 до кредитного договору) строк виконання зобов`язань за кредитним договором настав 16.08.2017 року, як наслідок ПАТ "КБ "Преміум" набув право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку визначеним Законом України "Про іпотеку" та іпотечним договором. Посилання позивача щодо того, що документи були складені майже за два роки до дати вчинення самої реєстраційної дії та відповідно не відображають поточну достовірну інформацію, є безпідставними, оскільки з моменту надіслання вимог та по дату реєстраційних дій, які відбулися 02.02.2018р., 21.04.2018р., та 30.01.2019р., будь- яких кардинальних змін щодо стану заборгованості за кредитом не відбулось. Зокрема заборгованість по основному боргу по кредиту в розмірі 1 998 471,29 дол. США та 10 487 944,00 грн., яка була відображена у вимогах не змінилася, на відміну від заборгованості зі сплати відсотків, яка тільки збільшилась.

Факт наявності непогашеної заборгованості позичальника за кредитним договором у спірних правовідносинах станом на 02.02.2018 встановлений також рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2020 у справі № 910/16497/19, яке набрало законної сили, в якому також зазначено, що безпосередньо у судовому засіданні під фіксацію, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Наукове виробниче підприємство з іноземними інвестиціями "Об`єднані зернові технології" підтвердив, що заборгованість в розмірі зазначеному у вимозі як станом на час вчинення дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, так і станом на даний час не погашена.

Згідно з ч. 1 статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частина 3 статті 37 цього Закону визначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Пунктом 3.1.11 іпотечного договору №112/КЛ/14/І-З віл 09.04.2015 передбачено, що у випадках, передбачених цим договором та законодавством України, іпотекодержатель може безумовно і беззаперечно звернути стягнення на предмет іпотеки

Відповідно до умов п. 2 договору про внесення змін та доповнень № 1 від 13.01.2016 до іпотечного договору №112/КЛ/14/І-З віл 09.04.2015, предмет іпотеки за договором було оцінено в 77 061 300,00 грн із приміткою, що з оцінкою предмета іпотеки сторони згодні.

Однак, вартість предмета іпотеки станом на 01.02.2018 склала 55 748 256,00 грн, що підтверджується Висновком суб`єктом оціночної діяльності ПП «ТА-Експерт-Сервіс».

Як вказано відповідачем та позивачем жодними доказами не спростовано, в рахунок часткового стягнення боргу позивача за кредитним договором станом на 02.02.2018 звернено стягнення на рухоме на нерухоме майно боржника та його поручителів, загальним розміром стягнених коштів 73 681 638,00 грн, у т.ч. 55 748 256,00 грн за іпотечним договором №112/КЛ/14-І-З від 09.04.2015, 3 100 516,001 грн за договором застави №112/КЛ/14/З-2 від 09.04.2015, 14 832 866,00 грн за договором застави № 112/КЛ/14/З-3 від 05.08.2015.

Згідно розрахунку банку по кредитних зобов`язаннях позивача, станом на 10.03.2021 заборгованість позивача за кредитними зобов`язання склала 9 989 592,77 грн.

Позивачем жодних первинних документів - банківських виписок та інших офіційних документів, які підтверджують факти надходження і списання грошових коштів з банківських рахунків позивача в рахунок погашення боргу та відсутність заборгованості перед банком станом на час звернення до суду із даним позовом суду не надано.

Водночас, з поданої позивачем позовної заяви та наявних у матеріалах справи доказів, вбачається, що підставою для звернення до суду став не сам по собі факт виконання/невиконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором шляхом повного погашення кредитів та сплати всіх передбачених кредитним договором процентів, винагород та інших платежів, а факт набуття права власності банком на предмет іпотеки як підстава припинення кредитних зобов`язань.

Доводи та аргументи позивача зводяться до аналізу спірних правовідносин у контексті правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 15.03.2021 у справі №927/84/16, від 03.04.2018 у справі №927/84/16, від 20.06.2018 у справі №756/31271/15-ц щодо застосування статті 36 Закону України "Про іпотеку" про те, що позасудове врегулювання шляхом набуття іпотекодержателем у власність предмета іпотеки за вартістю, визначеною на момент звернення стягнення на предмет іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, має наслідком припинення іпотечного зобов`язання на підставі абзацу 4 частини 1 статті 17 Закону України "Про іпотеку" з моменту державної реєстрації права власності на іпотечне майно за іпотекодержателем та зумовлює недійсність будь-яких наступних вимог іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання (кредитного договору) в порядку частини 4 статті 36 Закону України "Про іпотеку".

Частиною 4 статті 36 Закону України "Про іпотеку", на яку посилається позивач визначено правовий наслідок завершення позасудового врегулювання у вигляді недійсності будь-яких наступних вимог іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання.

Так, згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До способів захисту цивільних прав та інтересів належать, в тому числі, визнання права, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У п. 6.19 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 зокрема, міститься висновок про те, що у разі намагання позивача досягти правової визначеності, тобто підтвердження судом припинення прав відповідача, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 20 ГК України належним способом захисту є визнання відсутності права останнього.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц роз`яснено, що визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності.

Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку, зокрема у таких випадках:

кредитор у таких правовідносинах без звернення до суду з відповідним позовом може звернути стягнення на майно особи, яку він вважає боржником, інших осіб або інакше одержати виконання поза волею цієї особи-боржника в позасудовому порядку;

особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити її право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такий судовий розгляд кредитор не ініціював (наприклад, кредитор надсилає претензії, виставляє рахунки на оплату тощо особі, яку він вважає боржником).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права.

Якщо кредитор, який діяв в умовах правової невизначеності, у минулому порушив права особи, яку він вважає боржником, то для останнього ефективним способом захисту буде той, який спрямований на захист порушеного права, а не на превентивний захист інтересу. Тобто звернення з позовом для усунення правової невизначеності, яка існувала у минулому, в означеній ситуації не є ефективним способом захисту.

Зокрема, якщо суд розглядає справу про стягнення з боржника коштів, то останній має захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу, зокрема відсутність підстав для його нарахування, бо вирішення цього спору призведе до правової визначеності у правовідносинах сторін зобов`язання.

Наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора, зокрема про визнання поруки припиненою. Тому для захисту права відповідача у ситуації, коли кредитор вже звернувся з вказаним позовом про стягнення коштів, не потрібно заявляти зустрічний позов, а останній не може бути задоволений.

Аналогічно після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів боржник не може заявляти окремий позов про визнання відсутності права вимоги в кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника. Такий окремий позов теж не може бути задоволений, оскільки боржник має себе захищати у судовому процесі про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти відповідного позову кредитора, наприклад, і з тих підстав, що порука припинилася.

Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише в разі, якщо така невизначеність триває, ініційований кредитором спір про захист його прав суд не вирішив і відповідне провадження не було відкрите.

У разі, якщо кредитор уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, або такий спір суд уже вирішив, звернення боржника з позовом про визнання відсутності права вимоги у кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника не є належним способом захисту.

Отже, ухвалення судом рішення в справі про стягнення з поручителя кредитної заборгованості унеможливлює задоволення в іншій судовій справі позову про визнання поруки припиненою, якщо такий позов стосується тих самих правовідносин, тих самих прав вимоги, які вже були предметом дослідження у справі про стягнення з поручителя кредитної заборгованості.

Ефективність позовної вимоги про визнання відсутності права чи про визнання права припиненим має оцінюватися, виходячи з обставин справи залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

Враховуючи, що у провадженні Господарського суду Кіровоградської області перебуває справа № 912/3802/17 про стягнення заборгованості за кредитним договором за позовом банку до позичальника та його поручителів за кредитним та забезпечувальними договорами, факт наявності/відсутності прав вимог банку та припинення кредитного договору та договорів іпотеки, застави після звернення стягнення на предмет іпотеки та заставне майно, заявлені вимоги у даній справі № 910/4243/21 про припинення зобов`язання за кредитним договором не є ефективним способом захисту права.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства й судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав та обов`язків сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробнича фірма «ПРОМТЕХСНАБ» у повному обсязі.

Враховуючи, що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог, клопотання відповідача про застосування строку позовної давності до вказаних вимог судом не розглядається.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача та за рахунок відповідача не відшкодовуються.

Керуючись ст. 86, 129, 233, 236-240 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки та порядку передбачені ст. 256-258 ГПК України.

Повне рішення складено 02.08.2021

Суддя О.М.Ярмак