ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 серпня 2021 року м.Тернопіль Справа №921/504/21

Суддя Андрусик Н.О.

розглянувши позовні матеріали №45 від 27.07.2021 (вх.№561від 03.08.2021) Приватного агропромислового підприємства «БІЛОБОЖНИЦЬКЕ», с.Білобожниця Чортківського району Тернопільської області

до відповідача: Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ЧОРТКІВГАЗ», м.Чортків Тернопільської області

про визнання незаконними дій та відновлення газопостачання,

ВСТАНОВИВ:

Приватне агропромислове підприємство «БІЛОБОЖНИЦЬКЕ», с.Білобожниця Чортківського району Тернопільської області, звернулося 31.07.2021 (згідно відтиску календарного штемпеля відділення поштового зв`язку на поштовому конверті) до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ЧОРТКІВГАЗ», м.Чортків Тернопільської області, про визнання незаконними дій по відключенню газопостачання на підставі Акту від 04.02.2011 та про відновлення газопостачання в повному об`ємі в адмінбудинку підприємства, що знаходиться в с.Білобожниця.

Позовні матеріали розподілено на розгляд судді Андрусик Н.О. (Витяг з Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2021).

Дана позовна заява підлягає залишенню без руху, зважаючи на наступне.

Вимоги щодо форми, змісту позовної заяви та додатків до неї закріплені у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

І. Позовна заява повинна містити: обґрунтування позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; правові підстави позову; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; до позовної заяви позивач зобов`язаний додати всі наявні в нього документи, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги; у позові зазначаються докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (ч.1, п.п.2, 5, 7, 8, 9 ч.3 ст.162, ч.2 ст.164 ГПК України).

Зазначених вище відомостей позивачем, в порушення вимог ст.162 ГПК України, у позовній заяві не наведено. Крім того, не подано договору приєднання від 30.09.2015, а також не подано Акту відключення газопостачання від 09.07.2021, на які посилається позивач у позовній заяві.

Також, позивачем невірно зазначено повне найменування відповідача у справі. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, доступ до яких є загальнодоступним (https://usr.minjust.gov.ua/content/home), повною назвою відповідача є Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «ЧОРТКІВГАЗ», тоді як в позові зазначено ВАТ «Чортківгаз».

ІІ. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28.05.1985 у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства» (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (заява №28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (пункт 60).

Згідно з приписів частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпункту 1 та 2 пункту 2 статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання вимоги немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2270грн.

У даному випадку, позивач звернувся до суду з вимогами про визнання незаконними дії відповідача по відключенню від газопостачання та про відновлення газопостачання в повному об`ємі; тобто, з двома немайновими вимогами.

Тому за подання даної позовної заяви до господарського суду необхідно сплатити судовим збором в сумі 4540,00грн.

ПАП «БІЛОБОЖНИЦЬКЕ» до позовних матеріалів не долучено доказів сплати судового збору, а натомість, у позовній заяві зазначено, що судовий збір ним не сплачується на підставі Закону України «Про захист справ споживачів», з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду.

Утім, ні з змісту правової позиції Великої Палати Верховного Суду, ані безпосередньо судового акту, чи посилання на дату його ухвалення, номеру справи чи провадження ПАП «БІЛОБОЖНИЦЬКЕ» не наведено. Тому, здійснивши аналіз правових позицій Великої Палати Верховного Суду з приводу звільнення заявників від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», суд дійшов висновку, що ймовірно йдеться про правову позицію, викладену у постанові від 21.03.2018 року у цивільній справі №761/24881/16-ц, згідно з якою споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав.

З цього приводу суд зазначає таке.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України Про захист прав споживачів. Цим Законом встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Судовий захист прав споживачів здійснюється загальними судами за правилами цивільного судочинства в порядку позовного провадження за позовами фізичних осіб - споживачів товарів, робіт і послуг.

Зазначений висновок випливає також із положень ст.20 Господарського процесуального кодексу України.

Якщо громадянин (покупець, замовник) у правовідносинах виступає як підприємець, або фактично використовував придбаний чи замовлений товар у підприємницькій діяльності, або як найманий працівник, то на його відносини з продавцем Закон України "Про захист прав споживачів" не поширюється.

Відповідно до п. п. 3, 18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.

Відтак, Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва. На відносини, де виробником і продавцем товарів, виконавцем робіт і надавачем послуг є громадянин, що не є підприємцем, а також на випадки, де набувачем товарів, користувачем послуг є підприємства, установи, організації - дія цього Закону не поширюється.

Відповідно до ч.1 ст.20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Згідно зі ст.2 Господарського кодексу України, споживачі є учасниками відносин у сфері господарювання, тобто, особи, які споживають результати господарської діяльності суб`єктів господарювання з метою їх подальшого використання.

Суд звертає увагу на те, що з позовних матеріалів вбачається наявність спору між юридичною особою ПАП «БІЛОБОЖНИЦЬКЕ» та газопостачальною організацією ПрАТ по газопостачанню та газифікації «ЧОРТКІВГАЗ». Однак, на відносини, де користувачем послуг є суб`єкт господарської діяльності дія Закону України "Про захист прав споживачів" не поширюється.

Такої ж правової позиції притримується і Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 05.12.2019 у справі №925/1150/18 та в ухвалі від 20.06.2019 у справі №916/788/18.

Посилання ПАП «БІЛОБОЖНИЦЬКЕ» на звільнення позивачів у справах про захист їхніх прав як споживачів від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» судом відхиляються, оскільки дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на споживачів фізичних осіб, які не є суб`єктами господарської діяльності.

ПАП «БІЛОБОЖНИЦЬКЕ» в контексті заявлених позовних вимог не належить до певної категорії осіб, для яких пільга щодо сплати судового збору встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів, або іншим спеціальним законом, яким встановлюється пільга щодо сплати судового збору.

З огляду на зазначене, позивач зобов`язаний сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі та порядку на загальних підставах.

ІІІ. Згідно з п.1 ч.1 ст.164, ч.1 ст.172 ГПК України позивач до позовної заяви повинен подати документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення.

У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення заповнюється у двох примірниках бланк опису за формою 107. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові (п.61 Правил надання послуг поштового зв`язку, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України за №270 від 05.03.2009, підпункту 3.2.1.2 пункту 3.2.1 розділу 3.2 Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» №211 від 12.05.2006).

Отже, доказом виконання позивачем вимог п.1 ч.1 ст.164, ч.1 ст.172 ГПК України є відповідний опис вкладення у цінний лист, який в обов`язковому порядку додається до позовних матеріалів.

Наданий позивачем Опис вкладення у цінний лист від 29.07.2021 свідчить, що позовна заява з додатками відповідачу надіслана за адресою: вул.Гранична Бічна, 33, м.Чортків, 48500.

Натомість, як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка є загальнодоступною, місцезнаходженням Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ЧОРТКІВГАЗ» є інша адреса: вул.Гранична-Бічна, 39Б, м.Чортків Тернопільської області, 48500.

Таким чином, долучені до позову докази надіслання на адресу відповідача позовних матеріалів не є належними та не можуть свідчити про виконання вимог п.1 ч.1 ст.164, ч.1 ст.172 ГПК України.

Зазначені обставини свідчать про недотримання позивачем вимог ч.1, п.п.2, 5, 7, 8, 9 ч.3 ст.162, п.п.1, 2 ч.1, ч.2 ст.164, ч.1 ст.172 ГПК України при пред`явленні даного позову до господарського суду, що, в силу приписів ч.1 ст.174 ГПК України, є підставою для залишення позовної заяви без руху з встановленням позивачу десятиденного строку (з дня вручення ухвали) для усунення вищенаведених недоліків.

Якщо позивач усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо ж позивач ці недоліки не виправить у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч.ч.3, 4 ст.174 ГПК).

Керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву №45 від 27.07.2021 (вх.№561від 03.08.2021) Приватного агропромислового підприємства «БІЛОБОЖНИЦЬКЕ», с.Білобожниця Чортківського району Тернопільської області до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ЧОРТКІВГАЗ», м.Чортків Тернопільської області, про визнання незаконними дій та відновлення газопостачання, - залишити без руху.

2. Встановити Приватному агропромисловому підприємству «БІЛОБОЖНИЦЬКЕ» строк на усунення недоліків позовної заяви десять календарних днів з дня вручення даної ухвали суду.

3. Встановити Приватному агропромисловому підприємству «БІЛОБОЖНИЦЬКЕ» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: належного письмового обґрунтування позову із зазначенням норм матеріального права, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, а також порушеного права, яке підлягає судовому захисту; докази, якими підтверджуються обставини, наведені у позовній заяві (договір приєднання від 30.09.2015); відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою; зазначити про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі (за подання до господарського суду позовної заяви з двома немайновими вимогами у розмірі 4540,00грн за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у Терн.обл./тг м.Терноп./22030101, код отримувача 37977599, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA3019751, код класифікації доходів бюджету 22030101; зазначити вірне повне найменування відповідача; подати докази відключення від газопроводу будівлю підприємства від 09.07.2021; докази направлення позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення на належну адресу зареєстрованого місцезнаходження відповідача.

4. Копію ухвали направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення: Приватному агропромисловому підприємству «БІЛОБОЖНИЦЬКЕ», с.Білобожниця Чортківського району Тернопільської області, 48530.

Ухвала підписана, набирає законної сили 09.08.2021 відповідно до приписів ст.235 Господарського процесуального кодексу України та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Андрусик