ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.08.2021 Справа № 905/812/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І. за участю секретаря судового засідання Парахотіна Ю.А., розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 , м. Маріуполь, Донецька область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Авок Сервіс», м. Маріуполь, Донецька область

про стягнення заборгованості із виплати дивідендів в розмірі 610374,55грн, 3% річних у сумі 53163,31грн та інфляційних втрат у сумі 12422,69грн, всього 675960,55грн,

За участю:

від позивача: Дементьєва Н.В., адвокат на підставі ордеру серія ДН №098843 від 28.05.2021;

від відповідача: Дмитроняк А.С., адвокат на підставі ордеру серія ДН №140968 від 02.06.2021

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, ОСОБА_1 , м. Маріуполь, Донецька область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авок Сервіс», м. Маріуполь, Донецька область, про стягнення заборгованості із виплати дивідендів в розмірі 652807,00грн, 3% річних у сумі 13286,30грн та інфляційних втрат у сумі 51926,02грн, всього 718019,32грн.

Позов обґрунтований невиконанням відповідачем рішення загальних зборів учасників, оформленого протоколом від 15.06.2020, щодо виплати на користь позивача як учасника товариства дивідендів у сумі 652807,00грн у строк до 15.08.2020; посилання відповідача на виплату дивідендів платіжними дорученням від №297 від 26.10.2020 на суму 634865,00грн та №327 від 21.12.2020 на суму 348661,50грн (з урахуванням утриманих податків та зборів), позивач заперечив, зазначивши, що ці кошти, перераховані відповідачем на виконання іншого рішення загальних зборів учасників товариства, оформленого протоколом від 20.10.2020.

Відповідач проти позову заперечив з посиланням на те, що рішення загальних зборів від 15.06.2020 виконано 26.10.2020 шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача; більш того вказане рішення було виконано з переплатою; протокол загальних зборів учасників від 20.10.2020 не є належним та достовірним доказом, який підтверджує обставини, на які посилається позивач, оскільки не надано жодного доказу на підтвердження скликання зборів; протокол від 20.10.2020 складений не за результатами річних загальних зборів учасників, до порядку денного яких обов`язково вносяться питання про розподіл чистого прибутку товариства, про виплату дивідендів та їх розмір; протокол від 20.10.2020 підписаний лише позивачем та не містить підпису іншого учасника товариства.

Провадження у справі відкрито ухвалою Господарського суду Донецької області від 17.05.2021; розгляд справи здійснено в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначене на 08.06.2021 з подальшим відкладанням на 29.06.2021, 15.07.2021 та 26.07.2021; строк підготовчого провадження продовжувався на тридцять днів.

Заявою від 22.07.2021 (вх.№15786/21 від 23.07.2021) позивач в порядку п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України зменшив розмір позовних вимог в частині стягнення дивідендів та 3% річних та збільшив в частині стягнення інфляційних втрат; остаточно предметом позову є стягнення заборгованості із виплати дивідендів в розмірі 610374,55грн, 3% річних у сумі 53163,31грн та інфляційних втрат у сумі 12422,69грн, всього 675960,55грн. Заяву про зменшення розміру позовних вимог судом прийнято; розгляд справи здійснюється з її урахуванням.

Ухвалою суду від 26.07.2021 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 03.08.2021.

У судове засідання 03.08.2021 з`явились представники обох сторін; представник позивача підтримав позовні вимоги, надав пояснення щодо періоду нарахування інфляційних втрат (вересень 2020 - квітень 2021 включно); представник відповідача проти позову заперечив, зазначив про подання розрахунку та доказів понесення судових витрат на правничу допомогу; до закінчення судових дебатів представник позивача надав заяву про подання доказів понесення витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення в порядку ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, та об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

За відомостями статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Авок Сервіс», затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 29.06.2015, учасниками Товариства є фізичні особи-громадяни України: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (п.1.3 Статуту).

Статутний капітал Товариства складає 124400,00грн. Вклад, оцінений у гривнях, складає частку Учасника у статутному капіталі Товариства. Частка кожного Учасника у статутному капіталі Товариства складає: ОСОБА_1 61,01% статутного капіталу 75900,00грн; ОСОБА_2 38,99% статутного капіталу 48500,00грн (п.п.6.1, 6.2 Статуту).

Відповідно до п.5.1 Статуту учасники Товариства мають право, зокрема брати участь у розподілі прибутку Товариства та одержувати його частку (дивіденди) пропорційно їх частки у статутному капіталі Товариства.

Вищим органом управління Товариства є загальні збори його учасників. Збори складаються з учасників Товариства або призначених ними представників (п.8.1 Статуту).

Директор не може бути головою загальних зборів учасників Товариства (п.8.3 Статуту).

Збори учасників Товариства вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники (представники Учасників), які володіють у сукупності більш як 60,0% загальної кількості голосів (п.8.6 Статуту).

15.06.2020 відбулись Загальні збори засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Авок Сервіс».

Як вбачається з протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Авок Сервіс» від 15.06.2020 на зборах були присутні учасники, які у сукупності володіють 100% статутного капіталу відповідно до Статуту.

До порядку денного включені такі питання:

1. Затвердження фінансових результатів господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Авок Сервіс» за 2019.

2. Розподіл прибутку Товариства.

3. Порядок і строки виплати дивідендів.

На зборах прийнято рішення:

- по першому питанню ухвалили затвердити фінансові результати господарської діяльності, подані у фінансовій звітності Товариства за 2019 затвердити в сумі 4,7 тис.грн.

Також слухали ОСОБА_2 , який доповів, що за результатами роботи минулих років (за поясненнями відповідача 2014-2018) сума нерозподіленого прибутку становить 3571,6 тис.грн.

- по другому питанню ухвалили частково розподілити чистий прибуток за 2019 та нерозподілений прибуток минулих років, спрямувавши його на виплату дивідендів у сумі 1070000,00грн. Дивіденди виплатити учасникам пропорційно до їх часток у статутному капіталі Товариства згідно з чинною редакцією Статуту Товариства: ОСОБА_1 (частка 61,01%) 652807грн, ОСОБА_2 (частка 38,99%) 417193грн.

- по третьому питанню ухвалили здійснити виплату дивідендів у такому порядку: ОСОБА_1 (частка 61,01%) 652807грн в термін з 16.06.2020 до 15.08.2020 грошовими коштами (із перерахуванням на рахунок учасника), за вирахуванням податків і зборів, утриманих згідно з нормами податкового кодексу України; ОСОБА_2 (частка 38,99%) 417193грн в термін з 16.06.2020 до 15.08.2020 грошовими коштами (із перерахуванням на рахунок учасника), за вирахуванням податків і зборів, утриманих згідно з нормами податкового кодексу України.

Позивач стверджує, що відповідач не виплатив йому дивіденди у строк, встановлений рішенням загальних зборів учасників Товариства, оформленим від 15.06.2020, що стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості із виплати дивідендів в розмірі 610374,55грн, 3% річних у сумі 53163,31грн за період з 16.08.2020 по 20.04.2021 та інфляційних втрат у сумі 12422,69грн за період з 16.08.2020 по 20.04.2021.

Розглядаючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.167 Господарського кодексу України корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Пунктом 2 ч.1 ст.116 Цивільного кодексу України встановлено, що учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди).

Правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю, в тому числі порядок їх діяльності, права та обов`язки їх учасників визначено Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Згідно зі ст.5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасники товариства мають право, зокрема брати участь у розподілі прибутку товариства.

Статтею 26 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» визначений порядок виплати дивідендів учасникам товариства.

Так, відповідно до ч.ч.1-4 ст.26 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю» виплата дивідендів здійснюється за рахунок чистого прибутку товариства особам, які були учасниками товариства на день прийняття рішення про виплату дивідендів, пропорційно до розміру їхніх часток. Товариство виплачує дивіденди грошовими коштами, якщо інше не встановлено одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства. Дивіденди можуть виплачуватися за будь-який період, що є кратним кварталу, якщо інше не передбачено статутом. Виплата дивідендів здійснюється у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття рішення про їх виплату, якщо інший строк не встановлений статутом товариства або рішенням загальних зборів учасників.

Отже у разі прийняття загальними зборами товариства рішення про виплату дивідендів у такого товариства виникає обов`язок сплатити учаснику товариства відповідну суму коштів у строк, визначений законом, статутом чи загальними зборами.

Пунктом 12 ч.2 ст.30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що розподіл чистого прибутку товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів належить до компетенції загальних зборів учасників.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також: 1) з ініціативи виконавчого органу товариства; 2) на вимогу наглядової ради товариства; 3) на вимогу учасника або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства. Річні загальні збори учасників скликаються протягом шести місяців наступного за звітним року, якщо інше не встановлено законом. До порядку денного річних загальних зборів учасників обов`язково вносяться питання про розподіл чистого прибутку товариства, про виплату дивідендів та їх розмір.

Згідно з ч.ч. 3,4 ст.33 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників передбачають спільну присутність учасників товариства в одному місці для обговорення питань порядку денного або можуть проводитися у режимі відеоконференції, що дозволяє бачити та чути всіх учасників загальних зборів учасників одночасно. На загальних зборах учасників, що проводяться відповідно до частини третьої цієї статті, ведеться протокол, у якому фіксуються перебіг загальних зборів учасників та прийняті рішення. Протокол підписує голова загальних зборів учасників або інша уповноважена зборами особа. Кожен учасник товариства, який взяв участь у загальних зборах учасників, може підписати протокол.

Рішення загальних зборів учасників приймаються відкритим голосуванням, якщо інше не передбачено статутом товариства (ч.1 ст.34 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю»).

Сторони не спростовують, що рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Авок Сервіс», оформлене протоколом від 15.06.2020, прийняте у відповідності до вимог Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та положень статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Авок Сервіс».

Як зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.03.2018 у справі №904/9431/15 рішення загальних зборів учасників як вищого органу товариства з обмеженою відповідальністю є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Отже прийняття рішення загальними зборами відповідача щодо виплати позивачу дивідендів надає учаснику, на користь якого таке рішення прийняте, «законне очікування», що йому будуть такі дивіденди виплачені. Невиплата товариством таких дивідендів учаснику прирівнюється до порушення права останнього на мирне володіння майном (рішення ЄСПЛ у справах «Брумареску проти Румунії» (п.74), «Пономарьов проти України» (п.43), «Агрокомплекс проти України» (п. 166).

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Авок Сервіс» від 15.06.2020 ухвалено здійснити виплату дивідендів ОСОБА_1 (частка 61,01%) 652807грн в термін з 16.06.2020 до 15.08.2020 грошовими коштами (із перерахуванням на рахунок учасника), за вирахуванням податків і зборів, утриманих згідно з нормами податкового кодексу України.

Відповідач наявність заборгованості перед позивачем із виплати дивідендів заперечує, посилаючись на те, що вся сума дивідендів, призначена до виплати рішенням загальних зборів засновників Товариства, оформленим протоколом від 15.06.2020, була виплачена позивачу в повному обсязі, на підтвердження чого надає накази відповідача №5 від 26.10.2020 та №6 від 21.12.2020 та платіжні доручення №297 від 26.10.2020 на суму 634865,00грн та №327 від 21.12.2020 на суму 348661,50грн; проти здійснення виплати дивідендів на підставі рішення загальних зборів учасників Товариства, оформленого протоколом від 20.10.2020 заперечив.

Позивач в свою чергу зазначає, що грошові кошти, які надійшли на його рахунок, у сумах 634865,00грн та 348661,50грн сплачені на підставі рішення загальних зборів засновників Товариства, оформленого протоколом від 20.10.2020, відповідно до якого ухвалено розподілити нерозподілений прибуток минулих років Товариства, у розмірі 1444000,00грн з метою отримання частки грошових коштів у вигляді дивідендів учасником Товариства, яким є фізична особа ОСОБА_1 , що володіє частково, що становить 61,01% статутного капіталу Товариства; сплатити частку прибутку Товариства з обмеженою відповідальністю «Авок Сервіс» у вигляді дивідендів у розмірі 1444000,00грн на користь ОСОБА_1 , який є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Авок Сервіс», і володіє часткою, що становить 61,01% статутного капіталу Товариства, в такі терміни: до 26.10.2020 698200грн, до 28.11.2020 372900,00грн, до 25.12.2020 372900грн.

Відповідно до ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст.78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Виходячи з презумпції легітимності рішень органів управління юридичної особи, який полягає у тому, що зазначені рішення вважаються такими, що відповідають закону, якщо судом не буде встановлено інше, суд враховує відсутність доказів оскарження рішення загальних зборів засновників Товариства, оформленого протоколом від 20.10.2020, та визнання його недійсним судом.

Разом з тим обставини скликання загальних зборів засновників Товариства, оформленого протоколом від 20.10.2020, суд в межах даної справи не встановлює, оскільки ці обставини не входять до предмету дослідження.

Слід зазначити, що питання розміру чистого прибутку, розподіленого зазначеними рішеннями загальних зборів, не є спірним. Проти проведення судової економічної експертизи сторони заперечили. Доказів прийняття рішення загальними зборами учасників з питання розподілу прибутку товариства за результатами діяльності 2014-2018 років матеріали справи не містять; сторони пояснили, що такі рішення не приймались.

Оцінюючи заперечення відповідача суд також зазначає, що положеннями Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не передбачена обов`язковість розгляду питання щодо розміру та виплати дивідендів виключно на річних загальних зборах учасників.

Відсутність підпису у протоколі, яким оформлено рішення загальних зборів учасників товариства від 20.10.2020, інших учасників не суперечить вимогам ч.4 ст.33 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», якою встановлено, що протокол підписує голова загальних зборів учасників або інша уповноважена зборами особа (в даному випадку головою загальних зборів є ОСОБА_3 ). Наявність кворуму при прийнятті вказаного рішення відповідач не спростував.

Накази відповідача №5 від 26.10.2020 та №6 від 21.12.2020, на підставі яких здійснювалась виплата дивідендів на суму 698000,00грн та на суму 372900,00грну, як пояснив відповідач, на виконання рішення загальних зборів засновників (учасників) Товариства, оформленого протоколом від 15.06.2020, підписані одноособово директором відповідача, який також є учасником Товариства, ОСОБА_2 , який має заінтересованість, а тому вказані документи викликають сумніви у їх достовірності.

Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про те, що докази, надані позивачем в підтвердження обставин щодо сплати йому дивідендів у сумах 634865,00грн та 348661,50грн на виконання рішення загальних зборів учасників Товариства, оформленого протоколом від 20.10.2020 є більш вірогідними, ніж докази надані відповідачем на їх спростування.

Таким чином посилання відповідача на відсутність заборгованості перед позивачем зі сплати дивідендів у сумі 652807,00грн згідно протоколу від 15.06.2020, судом відхиляються з огляду на їх недоведеність матеріалами справи.

Відповідно до ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з приписами ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що відповідач не надав належних та достовірних доказів виконання своїх зобов`язань з виплати позивачу дивідендів у сумі 652807,00грн у строк визначений у протоколі загальних зборів учасників від 15.06.2021 до 17.08.2020 включно (з урахуванням вимог ст.254 Цивільного кодексу України) у зв`язку з чим за вимогами ст.253 Цивільного кодексу України першим днем порушення строків оплати, є 18.08.2020.

З огляду на таке, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені у ст.129 Конституції України та ст. ст. 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, встановивши обставини ухвалення рішення загальних зборів учасників Товариства, оформленого протоколом від 15.06.2020, щодо виплати позивачу дивідендів у розмірі 652807,00грн за вирахуванням податків і зборів, утриманих згідно з нормами Податкового кодексу України та обставини невиплати відповідачем дивідендів у встановлений у протоколі від 15.06.2020 строк, суд дійшов висновку про наявність у відповідача заборгованості перед позивачем з виплати дивідендів у сумі 652807,00грн.

З урахуванням ч.2 ст.237 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення заборгованості із виплати дивідендів в розмірі 610374,55грн.

Обставини прострочення з боку відповідача виконання ним обов`язку з виплати суми дивідендів у встановлений у протоколі загальних зборів учасників Товариства строк, зумовлюють висновок, що відповідач у розумінні ст.612 Цивільного кодексу України є боржником, що прострочив виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ст.ст.509, 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Такі висновки узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, що висловлено в постановах від 11.04.2018 у справі №758/1303/15-ц та від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц.

Тобто правовідношення, в якому у зв`язку із прийняттям рішення про виплату дивідендів у відповідача виникло зобов`язання зі сплати грошових коштів - дивідендів, таке зобов`язання є грошовим, а тому відповідно можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

За результатом проведеної перевірки наданого позивачем розрахунку 3% річних судом встановлено його невідповідність фактичним обставинам справи в частині невірного визначення початкової дати періоду нарахування 3% річних за зобов`язаннями.

Здійснивши перерахунок 3% річних за період з 18.08.2020 по 20.04.2021, суд встановив, що належним розміром 3% річних за вказаний період є 12322,63грн, з огляду на що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у сумі 12422,69грн підлягають частковому задоволенню у розмірі 12322,63грн.

За результатом проведеної перевірки наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат судом встановлено, що методологія нарахування є неправильною.

Суд зазначає, що індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду України від 24.01.2018 у справі №910/24266/16, відповідно до якої вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

Водночас, суд наголошує на врахуванні індексів виключно за цілі місяці існування прострочення певної суми, оскільки зі змісту п.6 Методики, затвердженої Наказом Державного комітету статистики №265 від 27.07.2007 випливає, що мінімальний період застосування індексу є саме повний місяць, за який він розрахований, оскільки відсутні будь-які підстави стверджувати про знецінення коштів на відповідній коефіцієнт індексу за частину такого місяця. Означений висновок узгоджується із правовою позицією з цього приводу, сформульованою Верховним Судом у постанові №910/9938/17 від 10.10.2018.

Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат за цілі місяці існування заборгованості за період з вересня по квітень 2020, судом встановлено, що розмір інфляційних втрат становить 53163,31грн, отже, позов в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 53163,31грн підлягає задоволенню.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог за приписами п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо заявлених відповідачем до стягнення 20925,00грн витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При цьому ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Вказані норми узгоджуються з приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якими гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідачем до матеріалів справи надано попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, договір про надання правової допомоги №30-05/2021 від 30.05.2021, копію ордеру АН №1036580 від 31.05.2021, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ДН №5873 від 30.09.2020, акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 02.08.2021.

Відповідно до п.1.1 договору №30-05/2021 від 30.05.2021 адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу, юридичну допомогу (консультації) в обсязі та на умовах, передбачених цим договором під час представництва в Господарському суді Донецької області по справі №905/812/21, в якому замовник виступає стороною або стосується його майна, а замовник зобов`язаний оплатити гонорар (замовлення) у порядку та строки обумовлені сторонами.

Адвокат у разі необхідності для належного виконання взятих зобов`язань за цим договором, має право долучати інших адвокатів до участі у справі №905/812/21, шляхом укладання договору (п.2.2.4 договору). Підписуючи вказаний договір, замовник погоджується з правом адвоката у разі виниклої необхідності, залучати по справі №905/812/21 інших адвокатів. При цьому залучення інших осіб по справі, адвокат здійснює самостійно виходячи із виниклої необхідності, шляхом укладання договору (п.2.5 договору).

У п.4.1 договору визначено, що за правову допомогу, передбачену в п.п.1.2 договору замовник сплачує адвокату гонорар (винагороду) в розмірі виходячи з наступного:

Вартість послуг
Найменування послугиВартість за годину
Вивчення матеріалів справи, аналіз доказів1150,00грн
Підготовка та направлення відзиву на позовну заяву з додатками; пояснень по справі 1150 грн
Ознайомлення з матеріалами справи1150 грн
Підготовка та подання заперечень1150 грн
Підготовка та подання апеляційної скарги1150,00грн
Участь у судових засіданнях суду першої інстанції2000,00грн за одне судове засідання
Участь у судових засіданнях апеляційної та касаційної інстанції3000,00грн за одне судове засідання
Оплата наданих послуг здійснюється замовником протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання підписаного акту приймання-передачі наданих послуг та рахунок на оплату (п.4.4 договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 30.06.2022 (п.3.1 договору).

На підтвердження понесення судових витрат відповідачем надано акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 02.08.2021, відповідно до якого виконавець надав, а замовник прийняв послуги з правової допомоги по справі №905/812/21, яка знаходиться на розгляді у Господарському суді Донецької області відповідно до договору (суддя Аксьонова). Послуги складаються з:

- 30 травня 2021 року - вивчення матеріалів судової справи № 905/812/21, аналіз доказів наданих позивачем, підготовка правової позиції ТОВ «Авок Сервіс» по справі №905/812/21 - витрачено 3 години за вартістю - 1150 грн/год. Всього - 3450 гривень.

- 31 травня 2021 року - підготовка відзиву на позовну заяву та копій документів до відзиву по справі № 905/812/21; направлення відзиву на позовну заяву стороні по справі та до Господарського суду Донецької області витрачено 2,5години за вартістю 1150грн/год. Всього 2875,00гривень;

- 04 червня 2021 року - ознайомлення з матеріалами справи № 905/812/21 - витрачено 1 годину за вартістю 1150 грн/год. Всього - 1150 гривень;

- 13 червня 2021 року підготовка заперечень на відповідь на відзив по справі №905/812/21 та їх подання іншій стороні та до Господарського суду Донецької області - витрачено 1 годину за вартістю 1150 грн/год. Всього - 1150 гривень;

- 14 липня 2021 року - підготовка пояснень та копій документів (фінансовий звіт ТОВ «Авок Сервіс» за 2019 рік, та Статуту «ТОВ «Авок Сервіс») по справі № 905/812/21 та направлення їх іншій стороні по справі та до Господарського суду Донецької області - витрачено 1 годину за вартістю 1150 грн/год. Всього - 1150 гривень;

- 25 липня 2021 року - підготовка пояснень та надання копій документів на вимогу суду (розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (форма № 1 ДФ) ТОВ «Авок Сервіс» за III та IV кв. 2020 року), та направлення вказаних документів стороні по справі та до Господарського суду Донецької області - витрачено 1 годину за вартістю 1150 грн/год. Всього - 1150 гривень.

Участь представника відповідача у судових засіданнях по справі № 905/812/21, а саме: 08 червня 2021 року, призначеного о 11-00 годині - вартість 2000грн судове засідання; 29 червня 2021 року, призначеного о 12-30 годині - вартість 2000грн судове засідання; 15 липня 2021 року, призначеного о 12-30 годині - вартість 2000грн судове засідання: 26 липня 2021 року, призначеного о 12-30 годині - вартість 2000грн судове засідання; 03 серпня 2021 року, призначеного о 12-30 годині вартість 2000грн судове засідання. Всього вартість участі у судових засіданнях складає - 10000.00 гривень.

Судом встановлено, що в акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 02.08.2021 включені послуги, які надавались іншим адвокатом Дмитроняк А.С., яка діяла на підставі ордеру ДН №140968 від 02.06.2021, який містить інформацію щодо особи, якій надається правова допомога, а саме Товариству з обмеженою відповідальністю «Авок Сервіс», а також посилання на договір про надання правової допомоги №02/06/2021-1 від 02.06.2021.

Як вже зазначалось, договором про надання правової допомоги №30-05/2021 від 30.05.2021, який укладено між адвокатом Гасаном Д.А. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авок Сервіс», передбачено, що адвокат у разі необхідності для належного виконання взятих зобов`язань за цим договором, має право долучати інших адвокатів до участі у справі №905/812/21, шляхом укладання договору (п.2.2.4 договору).

Тобто умовами договору №30-05/2021 від 30.05.2021 передбачено право адвоката долучити іншого адвоката для участі у справі №905/812/21, що здійснюється шляхом укладання договору між адвокатом та іншим залученим адвокатом.

Водночас, дослідивши матеріали справи №905/812/21, судом встановлена відсутність укладеного між адвокатом Гасаном Д.А. та Дмитроняк А.С. договору щодо залучення останнього до участі у справі №905/812/21, як це встановлено п.2.2.4 договору №30-05/2021 від 30.05.2021.

З урахуванням викладеного, враховуючи відсутність доказів залучення адвоката Дмитроняк А.С. для надання правової допомоги у справі №905/812/21 за договором №30-05/2021 від 30.05.2021, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розподілу судових витрат за надані адвокатом Дмитроняк А.С. послуги, а саме: 04 червня 2021 року - ознайомлення з матеріалами справи № 905/812/21 - витрачено 1 годину за вартістю 1150 грн/год. Всього - 1150 гривень; - 25 липня 2021 року - підготовка пояснень та надання копій документів на вимогу суду (розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (форма № 1 ДФ) ТОВ «Авок Сервіс» за III та IV кв. 2020 року), та направлення вказаних документів стороні по справі та до Господарського суду Донецької області - витрачено 1 годину за вартістю 1150 грн/год. Всього - 1150 гривень та участь представника відповідача у судових засіданнях по справі № 905/812/21 (5 судових засідань), на загальну суму 12300,00грн.

Таким чином матеріали справи, за виключенням послуг наданих адвокатом Дмитроняк А.С. на суму 12300грн, свідчать про надання послуг за договором про надання правової допомоги №30-05/2021 від 30.05.2021 адвокатом Гасаном Д.А. на суму 8625,00грн.

Відповідно до ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші (крім судового збору) судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, заява відповідача про розподіл судових витрат підлягає частковому задоволенню, пропорційно розміру задоволених позовних вимог; з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 1,28грн (8625,00грн : 675960,55грн (загальний розмір вимог) х 100,6грн (вимоги, що не підлягають задоволенню).

Керуючись ст.ст. 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авок Сервіс» (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Куїнджі (колишня Артема), б.59, прим.47, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість із виплати дивідендів в розмірі 610374,55грн, 3% річних у сумі 12322,63грн, інфляційні втрати у сумі 53163,31грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 10137,91грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авок Сервіс» (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Куїнджі (колишня Артема), б.59, прим.47, ) витрати на правову допомогу у розмірі 1,28грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 03.08.2021 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 06.08.2021.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається з урахуванням пп.17.5 пп.17 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова