УХВАЛА

м. Київ

09.08.2021Справа № 910/10905/21
Суддя Господарського суду міста Києва Гулевець О.В., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "СР113" (03150, м. Київ, вул. Ямська, 41, оф. 2/1, ідентифікаційний код 42340245)

2) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 )

про визнання недійсними договорів, рішення та актів, скасування реєстраційних дій, застосування наслідків недійсності правочину

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СР113" та ОСОБА_2 про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СР113", укладеного 13.08.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- застосування наслідків недійсності договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СР113" від 13.08.2018, повернувши у власність позивача право власності на частку 100% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СР113";

- визнання недійсним рішення про вихід зі складу засновників ОСОБА_1 ;

- визнання недійсним Акту прийому-передачі частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СР113" від 13.08.2018 року;

- скасування реєстраційної дії № 1051460 від 14.082018 року;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу частки № 15/08/18-1 від 15.08.2018;

- визнання недійсним Акту прийому-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СР113" від 15.08.2018;

- скасування реєстраційної дії №2051460 від 15.08.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

02.08.2021 ОСОБА_1 подала до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви та клопотання про звільнення від сплати судового збору.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п.п. 1 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270,00 грн.

Позивачем заявлено вісім немайнових вимог, а тому за подання даного позову позивач мав сплатити 18 160,00 грн судового збору.

Однак, матеріали позовної заяви не містять доказів сплати судового збору за подання вказаного позову у встановленому порядку та розмірі.

Водночас, позивачем разом з заявою про усунення недоліків подано клопотання про звільнення від сплати судового збору відповідно до п.1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1)розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, за змістом наведеної норми, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру та звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Водночас, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття рішення у справі.

При цьому, питання про звільнення від сплати судового збору вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності передбачених законом обставин, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Обов`язок доказування і подання доказів визначений статтею 74 ГПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, ті інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В підтвердження майнового стану позивачем надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2020 року по 1 квартал 2021 року та довідку про доходи №999918, з якої вбачається про нарахування пенсії за період з червня 2020 року по травень 2021 року у розмірі 50 767,41 грн.

При цьому, надані докази не є належними та допустимими доказами, які б підтвердили відсутність кошті на оплату судового збору, який суд має враховувати при вирішенні питання, зокрема, про звільнення від сплати судового збору.

Суд зазначає, що позивачем не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність належних підстав для звільнення сплати судового збору, а також, не додано належних та допустимих доказів на підтвердження його доводів.

Крім того, під час розгляду клопотання позивача про звільнення сплати судового збору суд також враховує позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001, згідно із якою вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Отже, на виконання вимог ухвали Господарського суду м. Києва від 12.07.2021 щодо усунення недоліків, позивачем не надано докази сплати судового збору у розмірі 18 160,00 грн.

Таким чином, у встановлений судом строк, позивач не усунув зазначені недоліки з врахуванням положень ст. 174 ГПК України, що є підставою для повернення позовної заяви в порядку ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За наведених обставин, оскільки позивачем не усунуто недоліки поданого позову у строк, встановлений судом, відповідна позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню особі, що звернулася із позовною заявою.

Суд зазначає, що частиною 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи заявнику.

Додаток: позовна заява вих.№ б/н від 07.07.2021 з доданими до неї документами.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали: 09.08.2021.

Суддя О.В. Гулевець