ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.07.2021 м. Ужгород Справа № 922/4270/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., за участю секретаря судового засідання Корольчук М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Красноградської окружної прокуратури (63304, Харківська обл., м. Красноград, вул. Бєлова, 73-А) в інтересах держави в особі

позивача 1 Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області, смт. Сахновщина

позивача 2 Північно-східного офісу Держаудитслужби, м. Харків

до відповідача 1 Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області, смт. Сахновщина

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп", м. Ужгород

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 457129,18 грн

За участю представників сторін:

від прокуратури Деяк О.М., прокурор

від позивачів - не з`явилися;

від відповідачів - не з`явилися;

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області, Північно-східного офісу Держаудитслужби, яким просить визнати недійсними додаткові угоди до Договору постачання природного газу № 1 вiд 09.01.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Укртранссервіс-груп (код ЄРДПОУ 39869593) та Відділом освіти Сахновщинською районною державною адміністрацією Харківської області (код ЄРДПОУ 02146185), а також застосувати наслідки недійсності правочинів: стягнути з відповідача 2 суму 457129,18 грн як безпідставно набутих коштів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.02.2021 цю справу передано за підсудністю до Господарського суду Закарпатської області.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 17.03.2021 справу № 922/4270/20 прийнято до провадження, розгляд справи розпочато спочатку за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

Ухвалами від 07.04.2021, 12.05.2021, 09.06.2021 судом неодноразово відкладався розгляд справи з мотивів і підстав викладених у відповідних ухвалах.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду та учасникам справи не надав, хоча був належним чином, відповідно норм ГПК Украйни повідомлений про дату і час судових засідань, докази чого містяться в матеріалах справи.

Ухвалою господарського суду від 08.07.2021 здійснено заміну заявника - Первомайську місцеву прокуратуру Харківської області на Красноградську окружну прокуратуру (63304, Харківська обл., м. Красноград, вул. Бєлова, 73-А) та закрито підготовче провадження, справу призначено для розгляду по суті на 29.07.2021 року.

В судове засідання 29.07.2021 представники учасників справи в судове засідання не з`явилися, заяв або клопотань з процесуальних питань не заявили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до приписів статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено.

Розгляд справи по суті судом здійснено без участі представників за наявними у справі матеріалами.

Суд, безпосередньо дослідивши докази у справі, надавши встановленим обставинам відповідну правову оцінку, склав і підписав текст рішення в нарадчій кімнаті.

За результатами розгляду справи судом встановлено наступне.

Прокурор звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області, Північно-східного офісу Держаудитслужби, яким просить визнати недійсними додаткові угоди до Договору постачання природного газу № 1 від 09.01.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Укртранссервіс-груп (код ЄРДПОУ 39869593) та відділом освіти Сахновщинською районною державною адміністрацією Харківської області (код ЄРДПОУ 02146185), а саме: № 1 від 24.01.2018, № 2 від 02.02.2018 (зі змінами, внесеними додатковою угодою № 5 від 02.10.2018), № 3 від 25.09.2018 (зі змінами, внесеними додатковою угодою № 6 від 02.10.2018), № 4 від 27.09.2018 (зі змінами, внесеними додатковою угодою № 7 вiд 02.10.2018), № 8 від 16.10.2018, № 9 від 18.10.2018, а також застосувати наслідки недійсності правочинів: стягнути з відповідача 2 суму 457129,18 грн як безпідставно набутих коштів. Позов заявлений з посиланням на ст. 131-1 Конституції України, ст. ст. 203, 215, 1212 Цивільного кодексу України та cт. 23 Закону України Про прокуратуру.

Щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Суд, перевіривши підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді за цим позовом, доходить висновку, що прокурором достатньо обґрунтовано правові підстави, з посиланням на обставини нездійснення уповноваженими органами своїх обов`язків щодо захисту інтересів держави. Так, прокурором на виконання вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру» направлено відповідні листи-повідомлення до Сахновщинської районної державної адміністрації та Північно-східного офісу Держаудитслужби.

Від Сахновщинської районної державної адміністрації отримано відповідь від 25.11.2020 за №01-30/1665 з якої слiдує, що вказаним органом заходи судового захисту інтересів держави не вживались та вживатись не будуть.

Від Північно-східного офісу Держаудитслужби отримано відповідь від 03.12.2020 за №20-31-26/6570 в якому зазначено, що вказаним органом заходи судового захисту інтересів держави вживатись не будуть.

Прокурор зазначив, що оспорювані додаткові угоди були укладені у період з 29.01.2018 по 18.10.2018 року. Таким чином, станом на грудень 2020 року вказані компетентні органи протягом 2 років та 11 місяців з моменту укладення першої протиправної додаткової угоди не вжили відповідних заходів щодо захисту інтересів держави шляхом звернення до суду про визнання угод недійсними та стягнення коштів. Отже, є загроза втрати строків позовної давності за такими вимогами, які відповідно до ст. 257 ЦК України встановлено у три роки.

Вказані обставини прокурором правильно розцінено як бездіяльність уповноважених органів владних повноважень щодо захисту інтересів держави.

Суд враховує, що учасниками справи, зокрема позивачами як суб`єктами владних повноважень, наявність підстав для представництва не оскаржується.

При ухваленні рішення суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 18 грудня 2017 року між Вiдділом освіти освіти, культури, молоді та спорту Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп" як переможцем процедури закупівель відкритих торгів на закупівлю природного газу обсягом 231 010 м.куб. з терміном постачання до 31.12.2018 укладено договір №1 від 09.01.2018 з ціновою пропозицією 2 092 604,09 грн. (том 1 а.с. 21-25).

Відповідно до п.1.2 Договору постачальник зобов`язувався передати у власність Споживачу у 2018 році природний газ в обсязі 231 010 м.куб.

Відповідно до п.3.2. Договору ціна газу становить 7548,75грн. за 1000,0 м.куб., крім того ПДВ 1509,75грн. а всього - 9058,50 грн. 00 коп. (з ПДП) за 1000 м.куб.

Зазначена ціна відповідає ціновій пропозиції переможця відкритих торгів.

Відповідно до п.3.4. договору загальна сума договору становить 2 092 604,09 гривень.

Пунктом 3.7 Договору передбачено, що згідно ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлі не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, окрім випадків, передбачених цим договором та наведеною нормою Закону.

Однак, в подальшому відповідачами укладено низку додаткових угод, що суперечать Закону та договору, якими змінено істотні умови договору, збільшено первісну ціну одиниці об`єму природного газу, яка була визначена Договором за результатами відкритих торгів, зокрема такі.

Додатковою угодою до Договору № 1 від 24.01.2018 (а.с. 29) визначено ціну природного газу за 1 тис. м.куб у розмірі 9 960,00 грн. (з ПДВ) та зменшено обсяг газу, що підлягає постачанню до 210 100 м.куб.;

Додатковою угодою № 2 від 02.02.2018 (а.с. 32) визначено ціну природного газу за 1 тис. м3 у сумі 10 890 грн. (з ПДВ) та зменшено обсяг газу, що підлягає постачанню до 192 926 м.куб.;

Додатковою угодою № 3 від 25.09.2018 (а.с. 36) визначено ціну природного газу за 1 тис. м.куб. у розмірі 11 979 грн. (з ПДВ) та зменшено обсяг газу, що підлягає постачанню до 185 199 м.куб.;

Додатковою угодою № 4 від 27.09.2018 (а.с. 40) визначено цiну природного газу за 1 тис. м.куб. у розмірі 13 170 грн. (з ПДВ) та зменшено обсяг газу, що підлягає постачанню до 178 212 м.куб.;

Додатковою угодою № 8 вiд 16.10.2018 (а.с. 44) визначено ціну природного газу за 1 тис. м3 у розмірі 14 485 грн. (з ПДВ) та зменшено обсяг газу, що підлягає постачанню до 171 832 м.куб.

Додатковою угодою № 9 вiд 18.10.2018 (а.с. 47) визначено ціну природного газу за 1 тис. м3 у розмірі 14 910 грн. (з ПДВ) та зменшено обсяг газу, що підлягає постачанню до 170 010 м.куб.

Прокурор просить визнати наведені додаткові угоди недійсними через порушення сторонами договору законодавства про державні закупівлі та стягнути з відповідача на користь Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області безпідставно сплачених коштів у сумі 457 129 гривень 18 копійок.

Перевіривши доводи прокурора про відсутність правових підстав, передбачених Законом для зміни умов договору, суд погоджується з доводами прокурора, що відповідно до відомостей, розміщених на сайті НКРЕКП за результатами монiторингу функцiонування ринку природного газу за I квартал 2018 року за січень березень цiни на природний газ на нерегульованому сегменті роздрібного ринку для всiх категорiй споживачiв мали тенденцiю до зниження. А саме, на кiнець 1 кварталу 2018 року цiна для всiх категорiй споживачiв у порівнянні з початком кварталу у середньому знизилась на 1114 грн/тис. м3 (13,2 °/о) та в середньому становила 7321 грн/тис. м3. Отже, дійсно мали місце дії учасників договору по укладанню додаткових угод без наявності правових підстав, зокрема додаткових угод №1-2 до Договору. Також, кожна з наступних додаткових угод №3-4 та №8-9 має фiксовану цiну за одиницю товару, яка перевищуе 10% цiни за одиницю товару визначеного Договором. Ці обставини суперечать ст. 36 Закону України «Про публiчнi закупiвлi», також укладенi на пiдставi документiв якi не мiстять iнформацiї про коливання цiни на ринку газу.

За результатами дій учасників договору від оголошеного обсягу природного газу, що планувався до закупівлі в об`ємі 231 010 м.3, укладення між відповідачами додаткових угод № 1-4 та №8-9 призвело до зменшення обсягів постачання газу до 170 010 м3, що на 61 000 м.3 природного газу менше запланованого та в процентному співвідношенні кількість обсягів постачання газу зменшилась на 26.5%, що суперечить приписам Закону України "Про публічні закупівлі", відрізняється від змісту тендерної пропозиції.

В той же час суд зазначає, що вимога прокурора про визнання недійсними додаткових угод не може бути задоволеною з наступних підстав.

Частиною 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», що діяла на час укладання договору 09.01.2018 та укладання додаткових угод №1, 2, 3, 4, 8, 9 передбачалося, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків встановлених цим же Законм.

Як встановлено судом, наведених у ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» підстав для відступлення від імперативного припису закону щодо незмінності істотних умов договору про закупівлю після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, не було.

Порушення сторонами вказаної імперативи відповідно до статті 37 Закону України «Про публічні закупівлі» тягне за собою нікчемність угоди, якою змінюють істотні умови договору, зокрема ціни та об`єму предмету закупівель.

Отже, нікчемність договору, яким порушуються вимоги ч. 4 статті 36 цього Закону встановлена законом, а тому визнавати такий договір недійсним згідно статті 215 ЦК України не вимагається.

Вказаний висновок суду ґрунтується також на правових позиціях, викладених у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 року у справі № 927/491/19 (пункти 85 100). За висновком Верховного Суду що визнання недійсним нікчемного правочину не є способом захисту прав та інтересів, установлених законом. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абз. 1 ч. 2 ст. 215 ЦК).

Отже, якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. Крім того, такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину також не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Втім, позовна вимога прокурора про стягнення коштів з відповідача-2 в сумі 457 129,18 грн може бути розглянута судом як вимога про застосування правових наслідків недійсності нікчемного правочину.

Суд зазначає, що законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Відділ освіти, культури, молоді та спорту Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області як сторона договору розпоряджався не власними коштами, а коштами держави, коштами платників податків. Суд погоджується з доводами прокурора, що таке розпорядження було неефективним, здійсненим на шкоду інтересам держави та всіх платників податків до бюджету з порушенням норм Закону "Про публічні закупівлі" та засад цивільного законодавства (добросовісного користування правами).

Суд доходить висновку, що сторони допустили зловживання своїм правом на зміну умов договору, здійснивши збільшення ціни і зменшення об`єму поставки до початку дії договору, а пізніше декілька разів з інтервалом у декілька днів, що вказує на те, що відповідач-2 усвідомлено та цілеспрямовано діяв з метою збільшення ціни договору та на зменшення на 26.5% об`ємів поставки природного газу, а не на об`єктивний та реальний відсоток коливання, який міг існувати протягом дії договору. Такі дії явно є недобросовісними.

Згідно правової позиції Верховного Суду у постанові від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 вказано, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 3 Закону "Про публічні закупівлі".

Отже, недійсні додаткові угоди які є нікчемними згідно зі ст.ст. 36, 37 Закону "Про публічні закупівлі", відповідно не породжують жодних правових наслідків для сторін.

Щодо застосування ст. 1212 ЦК

Прокурор посилався на норми статті 1212 ЦК України, стверджуючи, що майно відповідачем-2 набуте без достатніх правових підстав. Однак, суд зазначає, що договірний характер спірних відносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 року у справі № 927/491/19 (п. 146-164) Верховний Суд зазначив, що грошові кошти, отримані стороною за договором, не можуть стягуватися на підставі ст. 1212 ЦК у разі нікчемності додаткової угоди до цього договору.

Нікчемність додаткових угод (недійсність відповідно до закону) не означає відсутність між сторонами договірних відносин, адже відносини між ними врегульовані Договором, тобто зобов`язання є договірними.

Відповідно до ст. 12 Закону "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, ЦК і ГК, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

У ч.2 ст. 712 ЦК передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У ст. 669 ЦК визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Відповідно до ч.1 ст. 670 ЦК якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Таким чином, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 ЦК "Купівля-продаж" і тому як правова підстава такого повернення не може бути застосована ст. 1212.

Нікчемність додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються укладеним сторонами Договором без тих змін, які були внесені до нього додатковими угодами №1-5, 8-9.

Відповідно до Договору відповідач-2 як Постачальник зобов`язувався передати у власність відповідачеві-1 як Споживачу у 2018 році природний газ в обсязі 231 010 м.куб. за ціною 9 058,50 грн. 00 коп. (з ПДП) за 1000 м.куб. на загальну суму (п.3.4. договору) 2 092 604,09 гривень. Однак, відповідач-2 поставив відповідно до Договору лише 170 010 м3, що підтверджується матуріалами справи.

Згідно ч. 1 статті 670 ЦК України передбачено, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Суд виходить з того, що і поставка природного газу, і його оплата здійснювалися сторонами відповідно до умов укладеного Договору.

Згідно п. 11.1 Договору встановлено, що Договір набуває чинності з дати його підписання і діє в частині поставки газу до 31.12.2018, а в частині проведення розрахунків за поставлений природний газ - до повного здійснення розрахунків.

Відповідно, отримана відповідачем-2 оплата у сумі 457 129,18 гривень за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню з відповідача на підставі ч. 1 ст. 670 ЦК України, а не з підстав, передбачених ст. 1212 ЦК України.

З огляду на викладене, у суду наявні правові підстави для часткового задоволення позову в частині стягнення вартості природного газу, що не був поставлений відповідачем за Договором.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В ході судового розгляду відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

За таких обставин, розглянувши спір на підставі поданих прокурором доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 457 129,18 гривень є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються повністю на відповідача-2. При цьому суд враховує, що дії відповідачів, зокрема відповідача-2 були явно недобросовісними та мали на меті завдати шкоди інтересам держави шляхом укладання нікчемних угод.

Прокурором при подачі цього позову сплачено судовий збір в сумі 19 468,94 грн. згідно платіжного доручення №3254 від 17.12.2020 року.

Відповідно до ч. 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.Відтак, на відповідача-2 покладається 19 468,94 грн. витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 81, 129, 236, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп", код ЄРДПОУ 39869593, місцезнаходження Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 53, на користь Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області, код ЄРДПОУ 02146185, місцезнаходження смт. Сахновщина Харківської області, вул. Тарасів шлях, 69, грошові кошти в сумі 457 129,18 грн. (чотириста п`ятдесят сім тисяч сто двадцять дев`ять гривень 18 копійок) вартості непоставленого природного газу.

3. В іншій частині позову відмовити

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп", код ЄРДПОУ 39869593, місцезнаходження Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 53, витрати на оплату судового збору в сумі 19 468,94 грн. (дев"ятнадцять тисяч чотириста шістдесят вісім гривень 94 копійки) на користь Харківської обласної прокуратури код 02910108, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету - 2800.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 04.08.2021

Суддя Л.В. Андрейчук