СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2021 р. Справа № 922/471/21

Східний апеляційний господарський суд у складі

головуючого судді (доповідача) За участю секретаря судового засідання: За участю представників сторін: від позивача: від відповідача:Чернота Л. Ф. Гребенюк Н. В., Радіонова О.О. Телеснюк І.В. Лесик О. І. (в порядку самопредставництва) згідно з відомостями ЄДР не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу (вх.№1603Х/3) Головного управління ДФС у Харківській області, м. Харків
на рішення Господарського суду Харківської області
від19.04.2021 року (повне рішення складено 23.04.2021 року)
у справі за позовом до про №922/471/21 (суддя П. В. Хотенець) Харківського обласного центра зайнятості, м. Харків Головного управління ДФС у Харківській області, м. Харків стягнення 56 667,41 грн.
В С Т А Н О В И В:

Харківський обласний центр зайнятості, м. Харків 12.02.2021 року звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою №02-999/21 від 12.02.2021 року до Головного управління ДФС у Харківській області, м. Харків, в якій просив суд стягнути з останнього 56 667,41 грн коштів, виплачених як допомогу по безробіттю.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 19.04.2021 року (повне рішення складено 23.04.2021 року) у справі №922/471/21 позов задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Головного управління ДФС у Харківській області, м. Харків на користь Харківського обласного центра зайнятості, м. Харків 56 667,41 грн коштів, виплачених як допомогу по безробіттю ОСОБА_1 та 2 270,00 грн судового збору.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, Головне управління ДФС у Харківській області, м. Харків 19.05.2021 року звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №1184/9/20-97-09-07 від 19.05.2021 року, в якій просить суд:

- поновити строк апеляційного оскарження;

- відкрити апеляційне провадження у справі №922/471/21 за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 19.04.2021 року;

- рішення Господарського суду Харківської області від 19.04.2021 року у справі №922/471/21 скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Відповідач вважає, що рішення господарського суду Харківської області прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт звертає увагу суду на те, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/2643/2020, за яким було звернено до негайного виконання, рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного ревізора інспектора відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДФС у Харківській області з 28 січня 2020 року та виплати йому заробітку за час вимушеного прогулу за період з 28.01.2020 року по 14.09.2020 року в межах суми стягнення за один місяць (21 робочий день) в сумі 8 431 грн. 08 коп., було ухвалено 14.09.2020 року. Зазначене рішення було оскаржене в апеляційному порядку та набуло чинності 16.12.2020 року. Проте, громадянина ОСОБА_1 було поновлено на посаді наказом відповідача №200-о від 30.09.2020 року з 28.01.2020 року.

У наданій позивачем копії наказу №2025 від 15.10.2020 року, зокрема зазначено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/2643/20250 від 14.09.2020 року відповідачем поновлено на посаді громадянина ОСОБА_1 з 28.01.2020 року, і це призвело до переплати допомоги по безробіттю ОСОБА_1 в період 28.02.2020 року по 29.09.2020 року у сумі 56667 грн. 41 коп.

Апелянт зазначає, що відповідно до п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2019р. №792, Центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

На підтвердження припинення виплат по безробіттю та припинення реєстрації безробітного з 30.09.2020 року позивачем надана копія витягу з наказів про прийняті рішення по особі ОСОБА_1 , тоді, як такі рішення повинні бути прийняті з 28.01.2020 року.

Таким чином, на думку апелянта, громадянин ОСОБА_1 повинен був повідомити позивача про своє поновлення на посаді з 28.01.2020 року.

Позивач у позовній заяви зазначає, що безробітний ОСОБА_1 повідомив про ухвалене на його користь рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року тільки 30.09.2020 р., що свідчить про недотримання ОСОБА_1 вимог ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2021 року визначено колегію у складі: Чернота Л. Ф. головуючий суддя (доповідач), судді: Гребенюк Н. В., Медуниця О. Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.05.2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 19.04.2021 року (повне рішення складено 23.04.2021 року) у справі №922/471/21 залишено без руху у зв`язку з недотриманням вимог п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України та зобов`язано заявника усунути впродовж 10-ти днів з моменту отримання ухвали, встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом подання доказів сплати судового збору у розмірі 3 405,00 грн за звернення з апеляційною скаргою.

04.06.2021 року на адресу Східного апеляційного господарського суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що апелянтом отримано ухвалу суду про залишення його апеляційної скарги без руху 03.06.2021 року, що свідчить про обізнаність останнього стосовно недоліків поданої апеляційної скарги.

07.06.2021 року (в межах встановленого процесуального строку) до канцелярії суду від Головного управління ДФС у Харківській області, м. Харків надійшла заява №1320/9/20-97-09-07 від 07.06.2021 року про усунення недоліків з доданими доказами сплати судового збору (платіжне доручення №297 від 02.06.2021 року на суму 2 129,94 грн та платіжне доручення №289 від 31.05.2021 року на суму 1 275,06 грн).

На виконання положень ч. 2 ст. 9 Закону України Про судовий збір, апеляційним судом перевірено у програмі Діловодство спеціалізованого суду ДСС та встановлено, що судовий збір у сумі 2 129,94 грн., сплачений апелянтом відповідно до платіжного доручення №297 від 02.06.2021 року та судовий збір у сумі 1 275,06 грн. за платіжним дорученням №289 від 31.05.2021 року, зараховано до Державного бюджету України, що підтверджується виписками про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України від 31.05.2021 року та 02.06.2021 року.

Таким чином, скаржником усунуто недоліки поданої ним апеляційної скарги у визначений судом строк.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.06.2021 року Головному управлінню ДФС у Харківській області, м. Харків поновлено пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 19.04.2021 року (повне рішення складено 23.04.2021 року) у справі №922/471/21; відкрито апеляційне провадження у справі №922/471/21; встановлено учасникам справи строк до 25.06.2021 року включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань (у разі наявності), що пов`язані з розглядом апеляційної скарги з доказами їх направлення іншим учасникам справи; зупинено дію рішення Господарського суду Харківської області від 19.04.2021 року (повне рішення складено 23.04.2021 року) у справі №922/471/21.

24.06.2021 року до канцелярії суду від Харківського обласного центра зайнятості, м. Харків надійшов відзив №02-3873/21 від 23.06.2021 року на апеляційну скаргу, за змістом якого останній просить суд залишити рішення Господарського суду Харківської області від 19.04.2021 року у справі №922/471/21 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Медуниці О. Є., розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 року, на підставі доповідної записки головуючого судді (судді-доповідача) Чернота Л. Ф., було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №922/471/21, яким визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Чернота Л. Ф., судді: Гребенюк Н. В., Барбашова С. В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 року, розгляд апеляційної скарги Головного управління ДФС у Харківській області, м.Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 19.04.2021 року у справі №922/471/21 призначено на "04" серпня 2021 р. о 14:00 год. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Барбашової С.В., відповідно до ст. 126 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», і на виконання рішення зборів суддів Східного апеляційного господарського суду №1 від 02.10.2018 р., №2 від 16.10.2018 р. здійснено заміну зазначеного судді у складі колегії суддів у справі №922/471/21 шляхом автоматизованого розподілу.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2021 року визначено склад колегії суддів (за наявності): Чернота Л.Ф. - головуючий суддя; судді: Гребенюк Н.В., Радіонова О.О.

В судовому засіданні 04.08.2021 року представник позивача заперечував проти вимог, викладених в апеляційній скарзі, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу, просив залишити рішення Господарського суду Харківської області від 19.04.2021 року у справі №922/471/21 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача (апелянта) в судове засідання 04.08.2021 року не з`явився.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштової кореспонденції (а.с. 132,146). Вказані документи в повній мірі свідчать про належне повідомлення сторін у справі про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги Східним апеляційним господарським судом.

Статтею 120 частинами 3, 7 Господарського процесуального кодексу України передбачено наступне:

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 04.08.2021 р., не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою.

Таким чином, на думку колегії суддів, в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги по суті. Відсутність представника відповідача у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк. У задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відмовлено.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою технічних засобів фіксації та було складено протокол судового засідання.

У відповідності до вимог частини 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 27 січня 2020 року наказом Головного управління ДФС у Харківській області від 27 січня 2020 року №19-о було звільнено ОСОБА_1 з посади головного державного ревізора - інспектора відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДФС у Харківській області, згідно пункту 1 частини 1 статтті 40 КЗпП України.

Відповідно до поданої ОСОБА_1 заяви від 21 лютого 2020 року, наказом Богодухівської районної філії Харківського обласного центру зайнятості від 21 лютого 2020 року №НТ200221 з 21 лютого 2020 року йому надано статус безробітного відповідно до статті 43 Закону України "Про зайнятість населення", наказом №НТ200228 призначена допомога по безробіттю залежно від страхового стажу відповідно до частин 1, 3, 4 статті 22, пункту 1 статті 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" понад 10 років - 70% середньої зарплати (доходу) залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру 100% - 90 календарних днів, 80% - 90 календарних днів, 70% - 180 календарних днів з 28 лютого 2020 року по 21 лютого 2021 року.

Згідно абзацу 10 підпункту 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року №792 центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу (розпорядження) про поновлення зареєстрованого безробітного на роботі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 розділу V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 06 квітня 2020 року №624, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 червня 2020 року за №537/34820 виплата допомоги по безробіттю припиняється в разі припинення реєстрації безробітного з підстав, передбачених Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року № 792.

14 вересня 2020 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду в справі №520/2643/2020 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 27 січня 2020 року №19-о Про звільнення ОСОБА_2 та поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного ревізора - інспектора відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДФС у Харківській області з 28 січня 2020 року. Рішення суду в частині поновлення на роботі звернено до негайного виконання. Вказане рішення постановою Другого апеляційного адміністративного суду 16 грудня 2020 року залишено без змін.

30 вересня 2020 року безробітний ОСОБА_1 повідомив, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у справі №520/2643/2020, наказом Головного управління ДФС у Харківській області від 30 вересня 2020 року №200-о скасовано наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 27 січня 2020 року № 19-о Про звільнення ОСОБА_2 та поновлено його на посаді головного державного ревізора - інспектора відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДФС у Харківській області з 28 січня 2020 року.

У зв`язку із поновленням на роботі безробітного ОСОБА_1 за рішенням суду Богодухівська районна філія Харківського обласного центру зайнятості припинила йому реєстрацію та виплату допомоги по безробіттю з 30 вересня 2020 року відповідно до пункту 2 частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", абзацу 10 пп. 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року № 792.

За період з 28 лютого 2020 року по 29 вересня 2020 року ОСОБА_1 нарахована та виплачена допомога по безробіттю у сумі 56667,41 грн.

Призначення, звільнення та поновлення на роботі ОСОБА_1 , здійснювалося Головним управлінням ДФС у Харківській області, яке по відношенню до ОСОБА_1 є роботодавцем в розумінні частини 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а тому на нього покладено обов`язок по відшкодуванню суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Харківський обласний центр зайнятості є органом Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що діє від імені Фонду відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття"

Таким чином, законодавством передбачено право позивача стягувати з Головного управління ДФС у Харківській області суму страхових коштів і вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок відповідача як роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками господарського суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Вартість соціальної допомоги по безробіттю, стягнення якої є предметом поданого позову, виплачена Харківським обласним центром зайнятості на випадок безробіття ОСОБА_1 , підлягає відшкодуванню відповідачем в порядку, встановленому ст. ст. 34, 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а а виплати, здійснені (чи які мають бути здійснені) ГУ ДФС у Харківській області Чорненькому А.В. на підставі рішення суду у справі №520/2643/2020 в порядку ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю, є сумою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Тобто, види юридичної відповідальності відповідача перед позивачем та перед громадянином ОСОБА_1 є різними, що не суперечить приписам ст. 61 Конституції України. Стягнення на користь особи заробітної плати за час вимушеного прогулу не впливає на виплату допомоги по безробіттю.

Посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 02.04.2018 року у справі №910/5465/17 є неприйнятними з огляду на те, що вищенаведену постанову прийнято з огляду на іншу фактично-доказову базу, тобто хоча й за подібного правовового регулювання, але за інших обставин, в за інших поданих і оцінених судами доказів, у залежності від яких (обставин і доказів) прийнято відповідне судове рішення.

Стосовно постанови Верховного суду України від 19.01.2016р. у справі №21-3834а15, на яку посилався відповідач, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Вказана справа не стосується справи в якій подано апеляційна скарга, оскільки вона порушена за позовом Приватного підприємства «Мастила та фільтра Полтави» до ДПІ про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії щодо коригування показників податкової звітності.

Порядок реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 198, на який посилається відповідач втратив чинність з 01.01.2019 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792, у зв`язку з чим не стосується правовідносин, які виникли після втрати ним чинності.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України "Про зайнятість населення" відносини у сфері зайнятості населення регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, Господарським та Цивільним кодексами України. Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування.

Пунктом 2 частини 1 статті 1 вищенаведенего Зокону передбачено, що безробітний -особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи (п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення").

Згідно з положеннями частини 2 статті 43 Закону України "Про зайнятість населення" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно з пунктом 8 статті 1 вищенаведеного Закону, страховим випадком є подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші, передбачені законодавством України, доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу.

У відповідності з абзацом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» видами забезпечення за цим Законом є допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності.

Допомога по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом (ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 31 вищезазначеного Закону виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення" реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Відповідно до абзацу 10 підпункту 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 р. №792 центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу (розпорядження) про поновлення зареєстрованого безробітного на роботі.

Як вище вказано, 30.09.2020 року безробітний ОСОБА_1 повідомив, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 у справі №520/2643/2020, наказом Головного управління ДФС у Харківській області від 30.09.2020 року №200-О скасовано наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 27.01.2020 №19-о «Про звільнення ОСОБА_2 » та поновлено його на посаді головного державного ревізора - інспектора відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДФС у Харківській області з 28.01.2020 року.

У зв`язку із поновленням на роботі безробітного ОСОБА_1 за рішенням суду Богодухівська районна філія Харківського обласного центру зайнятості припинила йому реєстрацію та виплату допомоги по безробіттю з 30.09.2020 відповідно до п.2 частини 1 ст.31 Закону №1533-111, абзацу 10 пп. 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 № 792 (Наказ від 02.10.2020 №НТ201002).

Частиною 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

За приписами ч. 4 ст. 35 названого Закону із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Обов`язок роботодавця відшкодувати Фонду вартість послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, виникає тільки у випадку, коли працівника звільнено незаконно і саме через цю подію застрахована особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року в справі №520/2643/2020 поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного ревізора - інспектора відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДФС у Харківській області з 28.01.2020 року, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 27.01.2020 № 19-о «Про звільнення ОСОБА_2 », тобто визнано незаконним звільнення, яке було підставою для втрати останнім заробітної плати, а в подальшому ця подія стала підставою для призначення та виплати їй допомоги по безробіттю.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" закріплено, що роботодавці - це підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань . у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Призначення, звільнення та поновлення на роботі ОСОБА_1 , здійснювалося ГУ ДФС у Харківській області, яка по відношенню до ОСОБА_1 є роботодавцем в розумінні ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а тому на неї покладено обов`язок по відшкодуванню суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Харківський обласний центр зайнятості є органом Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що діє від імені Фонду відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Таким чином, законодавством передбачено право позивача стягувати з відповідача суму страхових коштів і вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок відповідача як роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Таким чином, враховуючи те, що рішенням суду, яке набрало законної сили, було поновлено на посаді ОСОБА_1 , позивач має право на відшкодування відповідачем суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному ОСОБА_1 у відповідності до ст. ст. 34, 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права під час ухвалення рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено. В зв`язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції підлягають залишенню без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області, м. Харків на рішення господарського суду Харківської області від 19.04.2021 року (повне рішення складено 23.04.2021 року) у справі № 922/4712/21 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 19.04.2021 року (повне рішення складено 23.04.2021 року) у справі № 922/4712/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 04.08.2021 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено та підписано 05.08.2021 р.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.О. Радіонова