У Х В А Л А

02 серпня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/491/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В., розглянувши матеріали заяви вих.№ 4 від 22.07.2021 року про розстрочку виконання рішення суду

Заявника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод",

в межах справи

позивач: Приватне підприємство "ЛЕМАР АГРО",

,

вул. Залізняка, 9/1, м. Стрий, Львівська область, 82400

електронна пошта:

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод",

,

вул. Соборності, 27, м. Бахмач, Чернігівська область, 16500

електронна пошта:

предмет спору: про стягнення суми заборгованості в розмірі 591 524,79 грн

представники сторін у судове засідання не з`явились

23.07.2021 року на адресу суду надійшла заява вих.№ 4 від 22.07.2021 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод" про відстрочку виконання рішення суду, згідно якої заявник просить розстрочити виконання рішення суду по даній справі на дванадцять тижнів.

В обґрунтування даної заяви, заявник зазначає, що між ним та позивачем за результатами проведених переговорів досягнуто згоди про розстрочення заборгованості щотижнево по 50 000,00 грн на дванадцять тижнів

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.07.2021 заяву ТОВ "ТД "Бахмацький комбікормовий завод", прийнято до розгляду, судове засідання з розгляду заяви призначено на 02.08.2021.

Частиною 2 статті 321 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Сторони повідомлені про час та місце розгляду заяви шляхом направлення ухвали на електронні адреси, проте в судове засідання 02.08.2021 року не з`явились.

З врахуванням положень ст. 321 Господарського процесуального кодексу України, заява розглядаєтться на наявними матеріалами.

Розглянувши подану заяву, суд встановив:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 року задоволено позов Приватного підприємства "Лемар Агро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод" про стягнення суми заборгованості та вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бахмацький комбікормовий завод" на користь Приватного підприємства "Лемар Агро" 578 999,98 грн боргу, 10 330,60 грн пені, 2 194,21 грн 3% річних, 8 872,87 грн судового збору.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

У поданій заяві заявник просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 у справі № 927/491/21 рівними частинами на 12 тижнів.

Вказану заяву відповідач обґрунтовує скрутним матеріальним становищем, яке виникло внаслідок фінансової кризи.

Крім того, заявник посилається на те, що наявність дебіторської заборгованості унеможливлює виконання рішення суду. Станом на 01.07.2021 на підприємстві існує дебіторська заборгованість в розмірі 9 721 139,75 грн. При цьому ТОВ «ТД «Бахмацький комбікормовий завод» вживає всіх можливих заходів щодо її стягнення.

Також заявник зазначив, що між позивачем та відповідачем за результатами проведених переговорів було досягнуто згоди про розстрочення заборгованості щотижнево по 50 000,00 грн на 12 тижнів.

За змістом ст. 331 ГПК України підставою для розстрочки виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення суду господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При вирішенні питання щодо доцільності надання відстрочення виконання судового рішення суд також враховує матеріальні інтереси обох сторін.

Розстрочка - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання.

Питання задоволення заяви сторони у справі про розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення

Разом з тим, суд також враховує матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

В рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що відстрочення або розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Надання відстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі Іммобільяре Саффі проти Італії, заява №22774/93, пункт 74).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07.10.2003р. у справі Корнілов та інші проти України, заява №36575/02, тривалість виконання вісім місяців).

Таким чином, для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Розстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.04.2018 у справі №920/199/16.

За таких обставин, враховуючи те, що суд, здійснюючи правосуддя, захищає права та інтереси фізичних та юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, відсутність заперечень з боку стягувача на надання розстрочки, суд вважає за можливе задовольнити заяву боржника.

При цьому, суд зазначає, що в даному випадку мають місце обставини, які суттєво ускладнюють виконання судового рішення, але не виключають його виконання в майбутньому.

Варто зазначити, що передбачені ст. 331 ГПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість надання відстрочки, є оціночними, а необхідність використання права на розстрочку, закон відносить на розсуд суду.

Вказане право застосовується за визначених в законі умов, з урахуванням всіх обставин справи.

При цьому, суд звертає увагу, що розстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідачем відповідальності, а, навпаки, це організація та створення умов для подальшого виконання рішення суду.

В даному випадку судом враховуються інтереси обох сторін, адже розстрочення виконання рішення надасть боржнику можливість належним чином виконати рішення суду на користь позивача.

На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).

Відповідно до ч. 5 ст. 331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

За таких обставин, зважаючи на вищевикладене, з урахуванням балансу майнових інтересів сторін, виходячи із загальних засад, встановлених нормою статті 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності, з метою недопущення погіршення фінансового стану відповідача та позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 у справі №927/491/21.

Відповідно до ст. 254 ЦК України строк, що визначений тижнями, спливає у відповідний день останнього тижня строку.

Отже, рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 у справі № 927/491/21 підлягає розстроченню строком на 12 тижнів починаючи з 04.08.2021 року рівними частинами по 50 000 грн протягом 12 тижнів.

Керуючись ст. 234,235,331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тиниця Агро" про розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 у справі №927/491/21 задовольнити.

2 Розстрочити виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 у справі № 927/491/21, встановивши наступний графік погашення 442 383,28 грн:

до 11.08.2021 - 50 000 грн,

до 18.08.2021 - 50 000 грн,

до 25.08.2021 - 50 000 грн,

до 01.09.2021 - 50 000 грн,

до 08.09.2021 - 50 000 грн,

до 15.09.2021 - 50 000 грн,

до 22.09.2021 - 50 000 грн,

до 29.09.2021 - 50 000 грн,

до 06.10.2021 - 50 000 грн,

до 13.10.2021 - 50 000 грн,

до 20.10.2021 - 50 000 грн,

до 27.10.2021 - 50 000 грн.

Ухвала складена та підписана 02.08.2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/