РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.08.2021справа №910/3944/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу №910/3944/21

за позовом приватного акціонерного товариства «Інфузія» (04073, м. Київ, пр-т Московський, буд. 21-А (пр-т С. Бандери, 21-А); ідентифікаційний код 31287944)

до публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Ліки України» (04075, м. Київ, вул. Максименка Федора, буд. 28; ідентифікаційний код 20078889)

про стягнення 1 457 774,21 грн.,

за участю представників:

позивача - Сердюка О.В. (наказ від 30.04.2021 №0430/к1-п);

відповідача - не з`явився.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Інфузія» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Ліки України» (далі - Компанія): 1 190 810,18 грн. основного боргу, що утворився в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору поставки від 17.09.2019 №б/н (далі - Договір); 73 168,93 грн. втрат від інфляції; 153 169,32 грн. пені та 36 730,71 грн. річних з простроченої суми, а всього 1 453 879,14 грн.

Позов мотивовано тим, що:

- 17.09.2019 Товариством (постачальник) та Компанією (покупець) укладено Договір, відповідно до якого постачальник передає у власність покупцю, а покупець приймає та сплачує за лікарські засоби та товари медичного призначення (товар);

- на виконання умов Договору позивач поставив товар відповідачу за видатковими накладними: від 24.03.2020 №294; від 07.04.2020 №351; від 22.04.2020 №412, а покупець прийняв та частково оплатив поставлений товар;

- у зв`язку із порушенням умов Договору в частині строків оплати товару позивач надіслав відповідачу претензію від 27.07.2020 №504;

- розглянувши претензію, відповідач надав відповідь від 13.10.2020 №369, якою основний борг з нарахуванням штрафних санкцій визнав повністю, частину боргу оплатив за видатковою накладною від 24.03.2020 №294, що підтверджується банківською випискою від 31.12.2020 з рахунку позивача;

- станом на 11.03.2021 (дата підписання позовної заяви) заборгованість за поставлений товар не погашена у повному обсязі та складає 1 190 810,18 грн.; за невиконання відповідачем зобов`язань за Договором позивачем нараховано 73 168,93 грн. втрат від інфляції; 153 169,32 грн. пені та 36 730,71 грн. річних з простроченої суми.

2. Стислий виклад заперечень відповідача

19.04.2021 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що:

- Товариство у позові не вказує про сплату відповідачем 100 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 19.05.2020 №776, а тому провадження у справі в частині стягнення 100 000 грн. підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у зв`язку з відсутністю предмета спору;

- за невиконання відповідачем зобов`язань за Договором позивачем нараховано пеню за період понад 6 місяців, а тому за перерахунком відповідача пеня мала б бути нарахована за такі періоди: за видатковою накладною від 24.03.2020 №294 за період з 24.04.2020 по 24.10.2021; за видатковою накладною від 07.04.2020 №351 - з 08.05.2020 по 08.11.2021; за видатковою накладною від 22.04.2020 №412 - з 23.05.2020 по 23.11.2021;

- Товариство неправильно вказало перший день прострочення виконання зобов`язання; товар за видатковою накладною від 24.03.2020 №294 було отримано відповідачем 25.03.2020, а тому Компанія мала оплатити вказаний товар у строк до 24.04.2020 включно; товар за видатковою накладною від 07.04.2020 №351 було отримано відповідачем 08.04.2020, а тому Компанія мала оплатити вказаний товар у строк до 08.05.2020 включно.

05.07.2021 Компанія подала суду відзив на позов з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, в якому зазначила, що: за невиконання відповідачем зобов`язань за Договором позивачем нараховано пеню за період понад 6 місяців, а тому за перерахунком відповідача пеня мала б бути нарахована за такі періоди: за видатковою накладною від 24.03.2020 №294 за період з 25.04.2020 по 25.10.2020; за видатковою накладною від 07.04.2020 №351 - з 09.05.2020 по 09.11.2020; за видатковою накладною від 22.04.2020 №412 - з 23.05.2020 по 23.11.2020.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

23.03.2021 представник відповідача подав суду заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного провадження, оскільки ціна позову перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому просив суд розглядати справу №910/3944/21 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.03.2021 задоволено клопотання Компанії про перехід до розгляду справи №910/3944/21 за правилами загального позовного провадження; розгляд справи №910/3944/21 здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 11.05.2021.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.05.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/3944/21 та оголошено перерву у підготовчому засіданні з розгляду справи №910/3944/21 на 14.06.2021.

Представник позивача у підготовчому засіданні 14.06.2021 повідомив суд про те, що 21.05.2021 позивачем подано суду письмові пояснення, в яких вказано, що позивачем помилково за період з 25.04.2020 по 18.05.2020 зазначено основну суму заборгованості відповідача за видатковою накладною від 24.03.2020 № 294 у сумі 558 626,58 грн., проте вірна сума заборгованості відповідача за вказаною накладною складає 658 626,58 грн.

Разом з тим, з письмовими поясненнями Товариством подано суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з Компанії на користь Товариства: 1 190 810,18 грн. основного боргу, що утворився в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами Договору; 76 564,69 грн. втрат від інфляції; 153 589,79 грн. пені та 36 809,55 грн. річних з простроченої суми, а всього 1 457 774,21 грн.

Суд прийняв заяву Товариства про збільшення розміру позовних вимог до розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.06.2021 відкладено підготовче засідання з розгляду справи №910/3944/21 на 12.07.2021.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/3944/21 до судового розгляду по суті на 02.08.2021.

Компанія 14.07.2021 подала суду зустрічну позовну заяву до Товариства про визнання недійсним Договору, оскільки Договір вчинений із перевищенням повноважень головою правління Компанії.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.07.2021 суд повернув Компанії зустрічну позовну заяву і додані до неї документи, оскільки вона подана з пропуском встановленого строку, а суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для поновлення строку для її подання.

Представник відповідача у судове засідання 02.08.2021 не з`явився, проте 30.07.2021 подав суду клопотання про відкладення розгляд справи у зв`язку з його перебуванням у відпустці при народженні дитини.

Представник позивача у судовому засіданні 02.08.2021 заперечив проти відкладення розгляду справи.

Частиною третьою статті 56 ГПК України передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Тобто відповідач не був позбавлений можливості забезпечити участь іншого представника чи директора Компанії у судовому засіданні 02.08.2021 у разі неможливості адвоката відповідача взяти участь у даному судовому засіданні.

Крім того участь представників у судовому засіданні не була визнана судом обов`язковою.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для відкладення підготовчого засідання.

Представник позивача у судовому засіданні 02.08.2021 оголосив вступне слово та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, дослідив в порядку статей 209 і 210 ГПК України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Представник позивача виступив з промовою (заключним словом), в якій посилався на обставини і докази, досліджені у судовому засіданні.

У судовому засіданні 02.08.2021 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

Судом згідно з вимогами статей 222 і 223 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

17.09.2019 Товариством (постачальник) та Компанією (покупець) укладено Договір, за умовами якого:

- постачальник зобов`язується передати у власність, а покупець - прийняти та сплатити вартість лікарських засобів та товарів медичного призначення (товар) на умовах Договору (пункт 1.1 Договору);

- найменування товару, кількість, асортимент, якість, ціна та загальна сума відповідної партії товару вказуються в накладних, сертифікатах та інших відвантажувальних документах, які є невід`ємною частиною Договору (пункт 1.2 Договору);

- оплата вартості товару виконується у національній валюті України у вигляді перерахувань грошових сум на розрахунковий рахунок постачальника на умовах відтермінування платежу - 30 календарних днів з моменту поставки (пункт 3.3 Договору);

- оплата проводиться шляхом перерахування суми вартості партії товару, яка відвантажується, з поточного рахунку покупця на поточний рахунок постачальника (пункт 3.4 Договору);

- датою оплати вважається дата надходження коштів на поточний рахунок постачальника (пункт 3.5 Договору);

- датою поставки вважається дата фактичної передачі товару, що зазначається в накладній постачальника (пункт 4.2 Договору);

- у випадку прострочення термінів платежу, зазначених у пункті 3.3 Договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно оплаченого чи неоплаченого товару за кожен день прострочення оплати за весь час прострочення (пункт 6.3 Договору);

- Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2020 (пункт 9.1 Договору).

На виконання умов Договору Товариство поставило, а відповідач прийняв товар за видатковими накладними: від 24.03.2020 №294 на суму 699 460,70 грн.; від 07.04.2020 №351 на суму 942 327,60 грн.; від 22.04.2020 №412 на суму 50 000 грн.

У зв`язку з порушенням умов Договору в частині строків оплати товару позивач надіслав відповідачу претензію від 27.07.2020 №504, в якій просив погасити заборгованість за отриманий товар та штрафні санкції на загальну суму 1 659 844,57 грн. до 14.08.2020.

Розглянувши вказану претензію, Компанія надала відповідь від 13.10.2020 №369, в якій визнала борг у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснив часткову оплату поставленого товару на загальну суму 400 000 грн., а саме: 19.05.2020 у сумі 100 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 19.05.2020 № 776, а також 04.01.2021 у сумі 300 000 грн., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача.

Як зазначає позивач, видаткові накладні від 24.03.2020 № 294 та від 07.04.2020 № 351 були виписані без урахування положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-IX (далі - Закон), який набрав чинності 02.04.2020.

Цим Законом, зокрема, внесено зміни до пункту 71 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, відповідно до якого тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України. У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та положення статті 199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій. Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17 березня 2020 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 № 224 «Про затвердження переліку лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, поставлені відповідачу за видатковими накладними від 24.03.2020 № 294 та від 07.04.2020 № 351 лікарські засоби, а саме: Моксифлокс-Інфузія, розчин для інфузій 400 мг/250 мл; Рінгера лактат розчин, розчин для інфузій 200 мл та Рінгера розчин, розчин для інфузій 200 мл, входили до зазначеного переліку та підпадали під дію Закону.

З урахуванням наведеного, позивачем 31.07.2020 складено акти № 14 та № 15 про надання Компанії пільги з ПДВ на зазначені лікарські засоби: за видатковою накладною від 24.03.2020 № 294 на суму 40 834,12 грн., а за видатковою накладною від 07.04.2020 № 351 на суму 60 144 грн. Крім того, товариством зареєстровано нові податкові накладні від 31.07.2020 № 171 та № 172 на ці лікарські засоби.

Враховуючи зазначене, борг Компанії перед Товариством становить 1 190 810,18 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Частинами першою і другою статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина перша статті 692 ЦК України)

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (частина шоста статті 232 Господарського кодексу України).

Згідно з пунктом 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

ВИСНОВКИ

Отже, оскільки позивачем було належним чином виконано умови Договору в частині поставки відповідачу товару, а Компанією не було оплачено такий товар у встановлений Договором строк, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1 190 810,18 грн. основного боргу є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить стягнути з відповідача 76 564,69 грн. втрат від інфляції; 153 589,79 грн. пені та 36 809,55 грн. 3% річних з простроченої суми.

3% річних Товариство нараховує за такі періоди:

за видатковою накладною від 24.03.2020 № 294:

- з 25.04.2020 по 18.05.2020 сума 3% річних, нарахованих на 658 626,58 грн. заборгованості, становить 1 299,21 грн.;

- з 19.05.2020 по 03.01.2021 сума 3% річних, нарахованих на 558 626,58 грн. заборгованості, становить 10 560,34 грн.;

- з 04.01.2021 по 11.03.2021 сума 3% річних, нарахованих на 258 626,58 грн. заборгованості, становить 1 424,22 грн., а всього 13 283,77 грн.;

за видатковою накладною від 07.04.2020 № 351 з 09.05.2020 по 11.03.2021 сума 3% річних, нарахованих на 882 183,60 грн. заборгованості, становить 22 260,03 грн.;

за видатковою накладною від 22.04.2020 № 412 з 23.05.2020 по 02.03.2021 сума 3% річних, нарахованих на 50 000 грн. заборгованості, становить 1 265,75 грн.

З урахуванням пунктів 3.3 і 4.2 Договору відповідач мав оплатити товар протягом 30 календарних днів з моменту поставки; при цьому датою поставки вважається дата фактичної передачі товару, що зазначається в накладній постачальника. Отже, кінцевою датою оплати товару за видатковою накладною від 24.03.2020 № 294 є 23.04.2020, від 07.04.2020 № 351 - 07.05.2020; від 22.04.2020 № 412 - 22.05.2020.

Суд перевірив здійснений позивачем розрахунок суми 3% річних і періодів їх нарахування та встановив, що періоди визначені Товариством правильно (в межах періодів прострочення з урахуванням часткової оплати вартості товару), однак суми 3% річних неправильні.

Так, за перерахунком суду, сума 3% річних в межах визначених позивачем періодів становить:

за видатковою накладною від 24.03.2020 № 294:

- з 25.04.2020 по 18.05.2020 сума 3% річних, нарахованих на 658 626,58 грн. заборгованості, становить 1 295,66 грн.;

- з 19.05.2020 по 03.01.2021 сума 3% річних, нарахованих на 558 626,58 грн. заборгованості, становить 10 531,86 грн.;

- з 04.01.2021 по 11.03.2021 сума 3% річних, нарахованих на 258 626,58 грн. заборгованості, становить 1 424,22 грн., а всього 13 251,74 грн.;

за видатковою накладною від 07.04.2020 № 351 з 09.05.2020 по 11.03.2021 сума 3% річних, нарахованих на 882 183,60 грн. заборгованості, становить 22 213,08 грн.;

за видатковою накладною від 22.04.2020 № 412 з 23.05.2020 по 02.03.2021 сума 3% річних, нарахованих на 50 000 грн. заборгованості, становить 1 164,62 грн.

Отже, стягненню з Компанії підлягає 36 629,44 грн. 3% річних, у стягненні ж 180,11 грн. слід відмовити.

Втрати від інфляції позивач нараховує за такі періоди:

- за видатковою накладною від 24.03.2020 № 294:

за травень - грудень 2020 року, нарахованих на 558 626,58 грн. заборгованості, 19 196,95 грн. втрат від інфляції;

за січень - лютий 2021 року, нарахованих на 258 626,58 грн. заборгованості, 5 982,03 грн. втрат від інфляції;

- за видатковою накладною від 07.04.2020 № 351 за червень 2020 - лютий 2021, нарахованих на 882 183,60 грн. заборгованості, 48 629,51 грн. втрат від інфляції;

- за видатковою накладною від 22.04.2020 № 412 за червень 2020 - лютий 2021, нарахованих на 50 000 грн. заборгованості, 2 756,20 грн. втрат від інфляції.

Судом здійснено перевірку розрахунок суми втрат від інфляції і періодів їх нарахування та встановлено, що вони правильні, а відтак, позовні вимоги в частині стягнення з Компанії на користь позивача 76 564,69 грн. втрат від інфляції підлягають задоволенню.

Пеню Товариство нараховує за такі періоди:

за видатковою накладною від 24.03.2020 № 294:

- з 25.04.2020 по 18.05.2020 сума пені, нарахованої на 658 626,58 грн. заборгованості, становить 6 929,11 грн.;

- з 19.05.2020 по 11.06.2020 сума пені, нарахованої на 558 626,58 грн. заборгованості, становить 5 877,06 грн.

- з 12.06.2020 по 03.01.2021 сума пені, нарахованої на 558 626,58 грн. заборгованості, становить 37 833,56 грн.;

- з 04.01.2021 по 11.03.2021 сума пені, нарахованої на 258 626,58 грн. заборгованості, становить 5 696,87, а всього 56 336,60 грн.;

за видатковою накладною від 07.04.2020 № 351:

- з 09.05.2020 по 11.06.2020сума пені, нарахованої на 882 183,60 грн. заборгованості, становить 13 148,16 грн.;

- з 12.06.2020 по 11.03.2021 сума пені, нарахованої на 882 183,60 грн. заборгованості, становить 79 179 грн., а всього 92 327,16 грн.;

за видатковою накладною від 22.04.2020 № 412:

- з 23.05.2020 по 11.06.2020 сума пені, нарахованої на 50 000 грн. заборгованості, становить 438,36 грн.;

- з 12.06.2020 по 11.03.2021 сума пені, нарахованої на 50 000 грн. заборгованості, становить 4 487,67 грн., а всього 4 926,03 грн.

Судом здійснено перевірку розрахунку суми пені і періодів її нарахування та встановлено, що періоди нарахування пені Товариство визначило неправильно.

Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Враховуючи зазначене, нарахування пені за прострочення виконання зобов`язань за видатковою накладною від 24.03.2020 № 294 припиняється 23.10.2020, від 07.04.2020 № 351 - 07.11.2020; від 22.04.2020 № 412 - 22.11.2020.

За перерахунком суду сума пені становить:

за видатковою накладною від 24.03.2020 № 294:

- з 25.04.2020 по 18.05.2020 сума пені, нарахованої на 658 626,58 грн. заборгованості, становить 6 910,18 грн.;

- з 19.05.2020 по 23.10.2020 сума пені, нарахованої на 558 626,58 грн. заборгованості, становить 30 403,94 грн., а всього 37 314,12 грн.;

за видатковою накладною від 07.04.2020 № 351:

- з 09.05.2020 по 07.11.2020 сума пені, нарахованої на 882 183,60 грн. заборгованості, становить 56 209,08 грн.;

за видатковою накладною від 22.04.2020 № 412:

- з 23.05.2020 по 22.11.2020 сума пені, нарахованої на 50 000 грн. заборгованості, становить 3 125,68 грн.

Отже, стягненню з відповідача на користь Товариства підлягає 96 648,88 грн., у стягненні ж 56 940,91 грн. слід відмовити.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 233, 236 - 238, 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов приватного акціонерного товариства «Інфузія» (04073, м. Київ, пр-т Московський, буд. 21-А (пр-т С. Бандери, 21-А); ідентифікаційний код 31287944) до публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Ліки України» (04075, м. Київ, вул. Максименка Федора, буд. 28; ідентифікаційний код 20078889) про стягнення 1 457 774,21 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Ліки України» (04075, м. Київ, вул. Максименка Федора, буд. 28; ідентифікаційний код 20078889) на користь приватного акціонерного товариства «Інфузія» (04073, м. Київ, пр-т Московський, буд. 21-А (пр-т С. Бандери, 21-А); ідентифікаційний код 31287944): 1 190 810 (один мільйон сто дев`яносто тисяч вісімсот десять) грн. 18 коп. основного боргу; 76 564 грн. (сімдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят чотири) грн. 69 коп. втрат від інфляції; 36 629 (тридцять шість тисяч шістсот двадцять дев`ять) грн. 44 коп. 3% річних; 96 648 (дев`яносто шість тисяч шістсот сорок вісім) грн. 88 коп. пені та 21 009 (двадцять одну тисячу дев`ять) грн. 80 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.08.2021.

Суддя О.В. Марченко