РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.07.2021Справа № 910/5375/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Зінчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональні ресурси"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кілментон"

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "АРАГОН"

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІРТУОЗ"

про визнання недійсними правочинів, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності

Представники учасників справи:

Від позивача: Дячок І.О.;

Від відповідача-1: не з`явились;

Від відповідача-2: не з`явились;

Від третьої особи-1: не з`явились;

Від третьої особи-2: не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіональні ресурси" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" (далі - відповідач -1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Кілментон" (далі - відповідач - 2) про:

- визнання недійсним договору іпотеки, укладеним 14.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональні ресурси" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., зареєстрований в реєстрі за № 14;

- визнання протиправним та скасування:

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 51153436 від 15.02.2020 00:55:25, приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ та внесений на його підставі запис про право власності № 35503156; дата, час державної реєстрації - 15.02.2020 00:51:12; державний реєстратор - приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; підстава виникнення права власності - договір іпотеки, серія та номер 14, виданий 14.02.2020, видавник - Золотих О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі, загальною площею 106 кв. м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 4 В, РН ОНМ 391;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51153434 від 15.02.2020 00:22:06, приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ та внесений на його підставі запис про право власності номер 35503154; дата, час державної реєстрації - 15.02.2020 00:13:03; державний реєстратор - приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; підстава виникнення права власності - договір іпотеки, серія та номер 14, виданий 14.02.2020, видавник - Золотих О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі - флігеля (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б), загальною площею 409 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, РН ОНМ 000;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 51153435 від 15.02.2020 00:39:04, приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ та внесений на його підставі запис про право власності № 35503155; дата, час державної реєстрації - 15.02.2020 00:32:58; державний реєстратор - приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; підстава виникнення права власності - договір іпотеки, серія та номер: 14, виданий 14.02.2020, видавник Золотих О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення, група приміщень № 27 (в літері А), загальною площею 91 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, приміщення № 27, РН ОНМ 000;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51153433 від 14.02.2020 23:46:03, приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ та внесений на його підставі запис про право власності № 35503153; Дата, час державної реєстрації - 14.02.2020 23:40:37; державний реєстратор - приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; підстава виникнення права власності - договір іпотеки, серія та номер: 14, виданий 14.02.2020, видавник Золотих О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлового будинку (літера А), загальною площею 3041, 5 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 27 РН ОНМ 00.

- витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кілментон" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональні ресурси" об`єктів нерухомого майна, а саме:

- нежитлову будівлю, загальною площею 106 кв. м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 4В, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 391;

- нежитлову будівлю - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б), загальною площею 409 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- нежитлове приміщення, група приміщень № 27 (в літері А), загальною площею 91 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, приміщення № 27, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- нежитловий будинок (літера А), загальною площею 3041, 5 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 27, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

- визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональні ресурси" право власності на об`єкти нерухомого майна:

- нежитлову будівлю, загальною площею 106 кв. м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 4В , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 391;

- нежитлову будівлю - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б), загальною площею 409 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- нежитлове приміщення, група приміщень № 27 (в літері А), загальною площею 91 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, приміщення № 27, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- нежитловий будинок (літера А), загальною площею 3041, 5 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 27, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків.

У встановлений судом строк позивачем було усунуто недоліки вказані в ухвалі Господарського суду міста Києва від 07.04.2021.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на наступні обставини:

- ОСОБА_1 не уповноважував ОСОБА_2 на представництво своїх інтересів та на відчуження частки в статутному капіталі;

- підписаний від імені ОСОБА_1 ОСОБА_2 з однієї сторони та від імені ОСОБА_3 невідомою особою з іншої сторони акт приймання передачі від 14.02.2020 не створив правових наслідків у вигляді переходу права на частку в статутному капіталі ТОВ «Регіональні Ресурси» від ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та набуття останнім прав на частку;

- рішення 14.02.2020 про звільнення з посади керівника ОСОБА_4 та призначення на посаду ОСОБА_3 прийнято особою, яка не є учасником товариства;

- ОСОБА_3 не був керівником юридичної особи, у останнього не виникли відносини представництва, тобто вчинений такою особою від імені юридичної особи правочин не створює правових наслідків;

- Договір іпотеки від 14.02.2020 є недійсними, оскільки вчинений за відсутності волевиявлення іпотекодавця відповідно до положень ст. 92 ЦК України, що в свою чергу, за доводами позивача, означає невідповідність вимогам ч.3 ст. 203 ЦК України;

- Недійсний правочин - Договір іпотеки від 14.02.2020 не створює правових підстав для вибуття з власності іпотекодавця, в порядку, передбаченому ст.37 Закону України «Про іпотеку».

- протиправне вибуття майна з володіння власника на підставі недійсного договору та з порушенням встановленої законом процедури є підставою для витребування такого майна у незаконного володільця.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач звернувся до суду за захистом свої порушених прав та законних інтересів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/5375/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 31.05.2021. Разом із тим в порядку статті 50 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справу третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "АРАГОН" та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІРТУОЗ".

30.04.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали.

28.05.2021 через електронну пошту Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Представники відповідачів 1, 2 та представники третіх осіб - 1, 2 у підготовче засідання не з`явились.

Представники відповідачів 1, 2 та представник третьої особи -1 про дату та час підготовчого засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 921, № 913 та № 905.

Конверт з ухвалою Господарського суду від 26.04.2021, який направлявся третій особі - 2 на адресу: 01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 7/14, каб. 16 був повернутий на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання по справі № 910/5375/21 на 16.06.2021.

Представники відповідачів 1, 2 та представники третіх осіб -1, 2 у підготовче засідання 16.06.2021 не з`явились.

Представники відповідачів 1, 2 та представник третьої особи -1 про дату та час підготовчого засідання 16.06.2021 були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 017, № 009, № 991.

Конверт з ухвалою Господарського суду від 31.05.2021, який направлявся третій особі - 2 на адресу: 01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 7/14, каб. 16 був повернутий на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2201, яку занесено до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання по справі № 910/5375/21 на 30.06.21 та продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

25.06.2021 через електронну пошту Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли пояснення.

Представники відповідача 1, 2 та третіх осіб 1, 2 у підготовче засідання 30.06.2021 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 14.07.2021.

Представники відповідачів 1, 2 та представники третіх осіб -1, 2 у судове засідання 14.07.2021 не з`явились.

Представник позивача у судовому засідання 14.07.2021 підтримав заявлені позовні вимоги.

Представники відповідачів 1, 2 та представник третьої особи -1 про дату та час судового засідання 14.07.2021 були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 904, № 890, № 912.

Відповідачі 1, 2 відзивів на позовну заяву не подали, інших заяв, клопотань, матеріали справи не містять.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведене та керуючись вказаними приписами господарського процесуального закону, приймаючи до уваги відсутність будь-яких повідомлень відповідачів 1-2 та третіх осіб1, 2 про причини неявки їх в судове засідання 14.07.2021, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів 1, 2 та третіх осіб 1,2.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

В судовому засіданні 14.07.2021 судом завершено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва прийшов до висновку про можливість ухвалення рішення у даній справі у відповідності до приписів ч.ч. 4, 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», згідно договорів купівлі-продажу у 2017 - 2018 роках набуло у власність об`єкти нерухомого майна:

- нежитлову будівлю, загальною площею 106 кв. м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 4В, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 391;

- нежитлову будівлю - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б), загальною площею 409 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- нежитлове приміщення, група приміщень № 27 (в літері А), загальною площею 91 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, приміщення № 27, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- нежитловий будинок (літера А), загальною площею 3041, 5 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 27, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Відомості про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» на вказані об`єкти було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується договорами купівлі-продажу та інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

14.02.2020 щодо вказаного вище нерухомого майна між Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», від імені якого діяв Корнієнко С.В. як керівник, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент», укладений договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., зареєстрований в реєстрі за № 14.

Договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя до Іпотекодавця, що випливають з Договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 88 від 12.04.2017 та Додаткової угоди № 1 до Договору від 19.04.2017 (п. 1.1 Договору іпотеки).

Відповідно до умов Договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 88 від 12.04.2017 ТОВ «Укрбуд Девелопмент» надавало ТОВ «Регіональні ресурси» безвідсоткову поворотну фінансову допомогу.

Розмір поворотної фінансової допомоги визначено п. 2.1. Договору.

Відповідно до вказаного пункту договору в редакції згідно додаткової угоди № 1 від 19.04.2017 сума фінансової допомоги за цим договором становить 52 660 000,00 грн.

Строк, до якого надається фінансова допомога визначається п. 3.1. вказаного договору від 12.04.2017.

Відповідно до п. 3.2. договору від 12.04.2017, строк, вказаний у п. 3.1. цього договору, може бути пролонгований за взаємною згодою сторін, що оформлюється відповідною додатковою угодою до даного договору.

Відповідно до п. 5.1. договору від 12.04.2017, повернення фінансової допомоги здійснюється у безготівковому порядку шляхом перерахування на поточний рахунок в обсязі, визначеному п. 2.1. цього договору в строки, визначені п. 3.1. цього договору.

Додатковою угодою № 2 від 30.06.2017 змінено п. 3.1. розділу 3 Договору від 12.04.207 та викладено його в наступній редакції :

« Фінансова допомога надається строком до 30.06.2022 року».

Згідно п. 4.1. договору іпотеки від 14.02.2020 іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію на задоволення своїх вимог у випадках:

п. 4.1.1 якщо у момент настання строку виконання позичальником зобов`язань за договором позики вони не будуть виконані повністю, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до п. 4 вказаного договору строки суми позики;

п. 4.1.2 незалежно від настання строку виконання позичальником будь - яких зобов`язань за договором позики - при порушенні відносно іпотекодержателя або іпотекодавця кримінальної справи. Копії договору іпотеки, договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги надані позивачем знаходяться в матеріалах справи;

В подальшому 14.02.2020 та 15.02.2020 на підставі договору іпотеки від 14.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» права власності на предмет іпотеки.

19.02.2020 нерухоме майно було передано ТОВ «Укрбуд Девелопмент» як іпотекодавцем в іпотеку ТОВ «Фінансова компанія «Арагон» згідно договору іпотеки від 19.02.2020, посвідченого приватним нотаріусом Золотих О.О., про що цим нотаріусом внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Копія договору іпотеки надана позивачем знаходиться в матеріалах справи.

Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем 25.02.2020 внесено записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно про обтяження - арешт нерухомого майна на підставі ухвал Печерського районного суду міста Києва від 13.02.2020, якими накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, належні позивачеві: по вул. Пушкінській, 25 (справа № 757/6773/20-к); по вул. Пушкінській, 27 (справа № 757/6723/20-к); по б-ру Шевченка, 4-В (справа № 757/6725/20-к).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2020 по справі № 910/4771/20 вжито заходи забезпечення позову за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», зокрема заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арагон" (03062, м. Київ, просп. Перемоги, 90-А, ) вчиняти дії, спрямовані на звернення стягнення на наступні об`єкти нерухомого майна: нежитлову будівлю, загальною площею 106 кв. м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 4В, PH ОНМ 391; нежитлову будівлю - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б), загальною площею 409 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, РН ОНМ 000; нежитлове приміщення, група приміщень № 27 (в літері А), загальною площею 91 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, приміщення № 27, РН ОНМ 000; нежитловий будинок (літера А), загальною площею 3041,5 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 27, РН ОНМ 00, а також вчиняти правочини щодо нерухомого майна, включаючи його продаж або відчуження іншим чином, вчиняти інші дії на підставі договору іпотеки, що укладений 19.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" (код 32920218) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арагон" (код 42014911), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., зареєстрований в реєстрі за № 34.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 10.04.2020 вступила в законну силу та не була оскаржена, вжиті нею заходи не скасовувались.

29.09.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Арагон» (первісний кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Віртуоз» (новий кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги № 29/09.20 від 29.09.2020, відповідно до п. 1.1 якого ТОВ «Фінансова компанія «Арагон» відступила ТОВ «Фінансова компанія «Віртуоз» права вимоги та права іпотекодержателя за договором іпотеки від 19.02.2020.

29.09.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Віртуоз» (продавець) та ТОВ «Кілментон» (покупець) укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Віртуоз», діючи як іпотекодержатель продало ТОВ «Кілментон» нерухоме майно.

Позивач у позовній заяві просить суд визнати недійсним договір іпотеки від 14.02.2020, укладений від його імені ОСОБА_3 як такий, що укладений без належного волевиявлення позивача, вказуючи, що ОСОБА_3 не призначався учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» на посаду керівника та не мав повноважень 14.02.2020 на вчинення правочинів від імені Товариства.

Відповідачі 1-2 відзивів на позовну заяву не подали.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 1, п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України визначає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається з інформації Єдиного державного реєстру, єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» був ОСОБА_1 , керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» - ОСОБА_4 .

14.02.2020 від імені ОСОБА_2 , як представника ОСОБА_1 на підставі довіреності виданої 10.02.2020 підписано акт приймання-передачі частки в розмірі 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» на користь ОСОБА_3 . Того ж дня від імені ОСОБА_3 як учасника товариства підписано рішення № 1 одноособового учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» про звільнення з посади керівника ОСОБА_4 та призначення на цю посаду ОСОБА_3 з 14.02.2020.

Позивач вказує, що ОСОБА_1 не уповноважував ОСОБА_2 на представництво своїх інтересів та на відчуження частки в статутному капіталі.

ОСОБА_1 17.02.2020 звернувся до Подільського управління поліції Головного управління національної поліції у місті Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення, копію якої надано до матеріалів справи, в якій вказав, що не уповноважував ОСОБА_2 на представництво та не знайомий з ним, не вчиняв дій і не мав намірів на відчуження частки в статутному капіталі, зміну керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» та наступні дії. За вказаною заявою 17.02.2020 розпочато кримінальне провадження № 0000600.

Позивачем надано до матеріалів справи копію протоколу допиту потерпілого ОСОБА_1 від 17.02.2020 в кримінальному провадженні № 0000600, відповідно до якого ОСОБА_1 .

Також позивачем додано до матеріалів справи копію протоколу допиту свідка ОСОБА_3 від 09.08.2020 в кримінальному провадженні № 0000600, відповідно до якого ОСОБА_3 пояснив, що йому невідомо про Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», з його учасниками він не знайомий, в 2019 ОСОБА_3 загубив паспорт і звернувся з цього приводу до поліції.

Позивачем також додано до матеріалів справи лист Київської місцевої прокуратури №7, відповідно до якого представнику ТОВ «Регіональні ресурси» Дячку І.О. надано дозвіл на розголошення відомостей досудового розслідування та доручення копій матеріалів досудового розслідування, а саме протоколу допиту ОСОБА_1 від 17.02.2020 та протоколу допиту ОСОБА_3 від 09.08.2020 під час розгляду у суді господарських справ.

Наказом Міністра юстиції України від 02.03.2020 № 738/5 на підставі Висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів у сфері державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 25.02.2020 задоволено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», скасовано реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.02.2020 - внесення змін до відомостей про юридичну особу - про зміну складу учасників та керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси».

Цим же наказом Міністра юстиції України від 02.03.2020 № 738/5, крім скасування реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.02.2020 - внесення змін до відомостей про юридичну особу - про зміну складу учасників та керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», скасовано також реєстраційні дії щодо нерухомого майна, вчинені приватним нотаріусом Золотих О.О. - а саме державну реєстрацію прав іпотеки та права власності на нерухоме майно за ТОВ «Укрбуд Девелопмент».

Наказ Міністра юстиції України від 02.03.2020 № 738/5 був оскаржений ТОВ «Укрбуд Девелопмент» до адміністративного суду. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.07.2020 по справі № 640/5313/20 адміністративний позов задоволено, однак вказане рішення не набрало законної сили, і постановою від 23.10.2020 Шостий апеляційний адміністративний суд задовольнив скарги ТОВ «Регіональні ресурси» та Міністерства юстиції України, скасував рішення суду першої інстанції, а також закрив провадження по справі щодо визнання недійсним вищевказаного наказу. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» про направлення справи за встановленою юрисдикцією задоволено, справу передано до Господарського суду міста Києва. Ухвалою суду від 16.06.2021 позовну заяву ТОВ «Укрбуд Девелопмент» залишено без розгляду.

Рішенням Господарського суду Київської області від 31.03.2021 по справі № 911/800/20, яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ТОВ «Регіональні ресурси», визнано недійсним договір купівлі-продажу та акт приймання-передачі частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» від 14.02.2020, укладений між ОСОБА_1 , від імені якого діяв на підставі довіреності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . В межах розгляду вказаної справи господарським судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не мали волі та не вчиняли волевиявлення, спрямованого на перехід права на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси».

Рішенням Господарського суду Київської області від 26.04.2021 по справі № 911/915/21, яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_1 до ТОВ «Регіональні ресурси», третя особа - ОСОБА_3 , визнано недійсним рішення № 1 від 14.02.2020 одноособового учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» про звільнення з посади керівника ОСОБА_4 та призначення на цю посаду ОСОБА_3 з 14.02.2020. В межах розгляду вказаної справи господарським судом встановлено, що ОСОБА_3 не мав волі та не вчиняв волевиявлення на здійснення прав учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», зокрема, на звільнення з посади керівника товариства ОСОБА_4 та призначення на цю посаду ОСОБА_3 з 14.02.2020.

Крім того, позивач у позовній заяві вказує на неможливість виконання повноважень керівника 14.02.2020 ОСОБА_3 , оскільки, рішення від 14.02.2020 не передбачало можливості вступу на посаду та наявність повноважень на керівництво юридичною особою раніше, ніж 17.02.2020. Звільнення керівника і призначення нового керівника в один день з цього самого дня - само по собі також суперечить положенням чинного законодавства України. Відповідно до ст. 2411 КЗпП України, строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк. Якщо останній день строку припадає на святковий, вихідний або неробочий день, то днем закінчення строку вважається найближчий робочий день. Також, відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Таким чином, прийняття 14.02.2020 рішення про звільнення особи з 14.02.2020 означало така особа виконує свої обов`язки 14.02.2020, а звільненим є починаючи з наступного робочого дня (яким є понеділок, 17.02.2020).

Крім того, позивач вказує на неможливість виконання повноважень керівника 14.02.2020 ОСОБА_3 , оскільки, рішення від 14.02.2020 не передбачає можливості вступу на посаду та наявність повноважень на керівництво юридичною особою раніше, ніж 17.02.2020. Звільнення керівника і призначення нового керівника в один день з цього самого дня - само по собі також суперечить положенням чинного законодавства України. Відповідно до ст. 2411 КЗпП України, строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк. Якщо останній день строку припадає на святковий, вихідний або неробочий день, то днем закінчення строку вважається найближчий робочий день. Також, відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Таким чином, прийняття 14.02.2020 рішення про звільнення особи з 14.02.2020 означало, що така особа виконує свої обов`язки 14.02.2020, а звільненим є починаючи з наступного робочого дня (яким є понеділок, 17.02.2020). В свою чергу, це означає неможливість до 17.02.2020 набуття статусу керівника іншою особою, замість тієї, яка звільняється. Вказане означає, що виходячи зі змісту рішення від 14.02.2020, станом на 14.02.2020 і до 17.02.2020 керівником позивача залишався ОСОБА_4 .

Відповідно до частин 4, 5 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Обставини, встановлені рішенням Господарського суду Київської області від 31.03.2021 по справі № 911/800/20 рішенням Господарського суду Київської області від 26.04.2021 по справі № 911/915/21 щодо ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» відповідачем не спростовувались та підтверджуються іншими вище вказаними письмовими доказами.

Відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ч. 3 ст. 237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Таким чином, діяльність керівника, яка здійснюється ним від імені юридичної особи, є одним з різновидів представництва.

Разом з тим, враховуючи вищевикладені обставини, суд погоджується з доводами позивача про те, що ОСОБА_3 не був особою, яка відповідно до закону та установчих документів юридичної особи виступає від її імені, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» та ОСОБА_3 не виникли відносини представництва (на підставі акту юридичної особи) то до укладених ним правочинів не застосовуються положення ст. 239 ЦК України, тобто, вчинений такою особою від імені юридичної особи правочин не створює правових наслідків є недійсним, як такий, що вчинений без належного волевиявлення сторони, не відповідає вимогам ч. 3 ст. 203 ЦК України та ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Окрім того, позивач просить визнати недійсними рішення про державну реєстрацію та внесені на їх підставі записи про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент», прийняті на підставі договору іпотеки від 14.02.2020.

Позивач у позовній заяві, крім як на недійсність договору іпотеки, посилається також на те, що станом на 14.02.2020 та 15.02.2020, коли було прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та здійснена державна реєстрація права власності за іпотекодержателем, були відсутні підстави такого звернення стягнення, передбачені Законом України «Про іпотеку» та договором іпотеки - відсутнє було порушення основного зобов`язання та інші підстави звернення стягнення. Також позивач вказує, що на момент звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку відсутня умова, передбачена ст. 35 Закону України «Про іпотеку» - іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору якщо вимога іпотекодержателя про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк протягом встановленого строку залишається без задоволення.

Враховуючи умови виконання зобов`язання, передбачені договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 88 від 12.04.2017 згідно змін згідно додаткової угоди № 2 від 30.06.2017, які передбачають, що фінансова допомога надається строком до 30.06.2022, суд погоджується з тим, що станом на 14.02.2020 та 15.02.2020 порушення основного зобов`язання як підстава звернення стягнення було відсутнім, оскільки строк виконання основного зобов`язання - 30.06.2022 не настав.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Таким чином, набуття права власності та державна реєстрація права власності за іпотеко держателем на підставі договору іпотеки є позасудовим способом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Таким чином, умовою звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку є попереднє виконання вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку», що означає в тому числі направлення іпотекодержаталем іпотекодавцеві вимоги про усунення порушення, та сплив встановленого в такій вимозі строку, який не може бути меншим тридцяти днів.

Відповідні норми містить і законодавство України про державну реєстрацію речових право на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. В свою чергу Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 встановлено перелік документів, які необхідні для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. До таких документів згідно з п. 61 Порядку № 1127 належить: завірена в установленому порядку копія письмової вимоги про усунення порушень, надіслана іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов`язання, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менше ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; документ, що підтверджує сплив 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя, якщо більш тривалий строк не вказано у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі; заставна (у разі, коли іпотечним договором передбачено її видачу).

Враховуючи, що між моментом укладення договору іпотеки 14.02.2020 та часом державної реєстрації права власності за іпотекодержателем - 14.02.2020 та 15.02.2020 минуло менше доби, вимоги ст. 35 Закону України «Про іпотеку», п. 61 Порядку № 1127 при державній реєстрації права власності за ТОВ «Укрбуд Девелопмент» дотримані не були, що також означає їх протиправність.

Таким чином, нерухоме майно, яке є предметом спору, вибуло з володіння позивача без передбачених законом підстав та поза його волею.

Відповідно до положень ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до змісту ст. 330 ЦК України, добросовісний набувач не набуває права власності на майно, якщо таке майно може бути в нього витребувано.

Як зазначає позивач, що ТОВ «Кілментон» не є добросовісним набувачем, оскільки могло і за всіма обставинами повинно було знати про те, що придбає майно в особи, яка не мала права його відчужувати.

Позивач вказує, що станом на 29.09.2020, коли майно було ним придбане, публічно було відомо про обставини, які свідчать, що ТОВ «Укрбуд Девелопмент» набуло майно на підставі недійсного договору іпотеки, а отже не є власником та іпотекодавцем за договором від 19.02.2020, реєстрація прав іпотеки за цим договором від 19.02.2020 була скасована наказом Міністра юстиції України від 02.03.2020 № 738/5, який знаходиться в публічному доступі на сайті Міністерства юстиції України з висновком Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів у сфері державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 25.02.2020, де викладено відповідні обставини (https://minjust.gov.ua/files/general/2020/03/02/3954-31.pdf), відомості про судовий спір у справі № 640/5313/20 (оскарження Наказу Міністерства юстиції від 02.03.2020 № 738/5), предмет та хід її розгляду доступні в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на сайті «Судова влада України», відомості про скасування постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020 по справі № 640/5313/20 заходів забезпечення позову шляхом зупинення його дії (тобто, про те, що даний наказ діє) доступні в Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/89893402); інформація про вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2020 по справі № 910/4771/20 заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій на підставі договору іпотеки від 19.02.2020 доступна в Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/88707851). Так само публічною є інформація Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у відповідному розділі якого міститься інформація про обтяження майна арештами згідно ухвал Печерського районного суду міста Києва від 13.02.2020, зареєстровані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. 25.02.2020.

Враховуючи публічність та доступність інформації про скасування наказом Міністра юстиції України від 02.03.2020 № 738/5 записів про право власності ТОВ «Укрбуд Девелопмент», а також про іпотеку за договором від 19.02.2020, судові спори, які перебувають на розгляді, заборону вчинення дій на підставі договору іпотеки від 14.02.2020 ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2020 по справі № 910/4771/20, наявність у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про арешт, накладений згідно ухвал Печерського районного суду міста Києва від 13.02.2020, ТОВ «Кілментон» явно могло, та при дотриманні загальноприйнятих стандартів розумної та обачливої поведінки комерсанта повинно було знати про вказані обставини, які унеможливлюють купівлю майна на підставі договору іпотеки від 19.02.2020.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача, якщо майно вибуло поза його волею.

Можливість власника реалізувати його право витребувати майно від добросовісного набувача згідно зі статтею 388 ЦК України залежить від того, на якій підставі добросовісний набувач набув це майно у власність, а у разі набуття його за оплатним договором - також від того, як саме майно вибуло з володіння власника чи особи, якій власник це майно передав у володіння. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя статті 388 ЦК України). Коло підстав, за яких власник має право витребувати майно від добросовісного набувача, є вичерпним (частини перша - третя статті 388 ЦК України).

У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 200/606/18 від 22.06.2021 нагадала, що за загальним правилом якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 115, 116), від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18, пункт 98), від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 (провадження № 12-135гс19, пункт 80) та багатьох інших.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158 гс18).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Таким чином, вимога позивача про визнання права власності не підлягає задоволенню, оскільки не є належним та ефективним способом судового захисту порушеного права, а тому суд відмовляє у її задоволенні.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як встановлено ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбаченим цим Кодексом.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надаючи оцінку іншим доводам сторін судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. ) від 9 грудня 1994 року, серія A, 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen . ), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. ), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019 Верховного Суду по справах №910/13407/17 та №915/370/16.

Судові витрати, у які позивачем включено лише витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідачів в рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональні ресурси" задовольнити частково.

2. Визнати недійсним договір іпотеки, укладений 14.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональні ресурси" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., зареєстрований в реєстрі за № 14.

3. Визнати протиправним та скасувати:

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 51153436 від 15.02.2020 00:55:25, приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ та внесений на його підставі запис про право власності № 35503156; дата, час державної реєстрації - 15.02.2020 00:51:12; державний реєстратор - приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; підстава виникнення права власності - договір іпотеки, серія та номер 14, виданий 14.02.2020, видавник - Золотих О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі, загальною площею 106 кв. м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 4 В, РН ОНМ 391;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51153434 від 15.02.2020 00:22:06, приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ та внесений на його підставі запис про право власності номер 35503154; дата, час державної реєстрації - 15.02.2020 00:13:03; державний реєстратор - приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; підстава виникнення права власності - договір іпотеки, серія та номер 14, виданий 14.02.2020, видавник - Золотих О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі - флігеля (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б), загальною площею 409 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, РН ОНМ 000;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 51153435 від 15.02.2020 00:39:04, приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ та внесений на його підставі запис про право власності № 35503155; дата, час державної реєстрації - 15.02.2020 00:32:58; державний реєстратор - приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; підстава виникнення права власності - договір іпотеки, серія та номер: 14, виданий 14.02.2020, видавник Золотих О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення, група приміщень № 27 (в літері А), загальною площею 91 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, приміщення № 27, РН ОНМ 000;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51153433 від 14.02.2020 23:46:03, приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ та внесений на його підставі запис про право власності № 35503153; Дата, час державної реєстрації - 14.02.2020 23:40:37; державний реєстратор - приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; підстава виникнення права власності - договір іпотеки, серія та номер: 14, виданий 14.02.2020, видавник Золотих О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлового будинку (літера А), загальною площею 3041, 5 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 27 РН ОНМ 00.

4. Витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кілментон" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 21 А, оф. 107; ідентифікаційний код 42389825) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональні ресурси" (07501, Київська область, Баришівський р-н, смт. Баришівка, вул. Софіївська 34, буд. 1; ідентифікаційний код 33960377) об`єкти нерухомого майна, а саме:

- нежитлову будівлю, загальною площею 106 кв. м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 4В, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 391;

- нежитлову будівлю - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б), загальною площею 409 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- нежитлове приміщення, група приміщень № 27 (в літері А), загальною площею 91 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, приміщення № 27, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- нежитловий будинок (літера А), загальною площею 3041, 5 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 27, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" (03039, м. Київ, проспект Голосіївський, буд. 17, оф. 3/1; ідентифікаційний код 32920218) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональні ресурси" (07501, Київська область, Баришівський р-н, смт. Баришівка, вул. Софіївська 34, буд. 1; ідентифікаційний код 33960377) витрати по сплаті судового збору у розмірі 314 149 (триста чотирнадцять тисяч сто сорок дев`ять) грн. 88 коп.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кілментон" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 21 А, оф.107; ідентифікаційний код 42389825) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональні ресурси" (07501, Київська область, Баришівський р-н, смт. Баришівка, вул. Софіївська 34, буд. 1; ідентифікаційний код 33960377) витрати по сплаті судового збору у розмірі 314 149 (триста чотирнадцять тисяч сто сорок дев`ять ) грн. 88 коп.

7. В іншій частині позовних вимог відмовити.

8. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

9. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.08.2021.

Суддя М.Є.Літвінова