ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1336/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліз-Трейд",м.Дніпро
про стягнення коштів 1 041 786,96 грн..
за участю представників:

позивача:Судаков Д.О., (посв.);

відповідача: Макаренко Ю.Ю., адвокат.

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліз-Трейд" безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки по вул. Героїв Праці, 9 у м,Харкові з кадастровим номером :13:009:0466 площею 0,5795 га у період з 01.07.2020 по 28.02.2021 у сумі 1 460 205,76 грн.

Ухвалою господарського суду від 19.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 19.05.2021 о 10:30.

В ході підготовчого провадження відповідачем до суду був наданий відзив на позов (вх.11249 від 18.05.2021) та відзив на позов в уточненій редакції (вх.№11465 від 19.05.2021), в яких відповідач заперечує проти задоволення позову, зокрема, посилаючись на те, що неодноразово листами від 02.09.2020, 18.01.2020 та 14.01.2021 звертався до Харківської міської ради з проханням укласти договір оренди землі, проте такий договір було укладено сторонами тільки 23.03.2021року з обставин, які не залежали від відповідача. З посиланням на ст.79-1 ЗК України наголошує на тому, що за період з 01.07.2020 року по 28.02.2021 позивачем здійснено розрахунок безпідставно збережених грошових коштів за використання земельної ділянки без реєстрації речового права, проте як позивачем надано докази лише формування земельної ділянки, а відтак позивачем не доведено, що земельна ділянка була сформована, як об`єкт цивільних прав у період, протягом якого позивач просить стягнути безпідставно збережені грошові кошти. Вказує, що згідно експертного висновку щодо наявності складності інженерно-геологічних умов земельної ділянки, наданої в оренду ТОВ «ЛІЗ-ТРЕЙД» рекомендовано в розрахунку застосовувати коефіцієнт К1, однак при розрахунку позивачем застосовано базове значення коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов зі значенням 1.

Протокольною ухвалою від 19.05.2021 на підставі п.3 ч.2 ст.183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 09.06.2021.

21.05.2021 від Харківської міської ради надійшла відповідь на відзив (вх.№11799), в якій не погоджується з доводами відповідача, викладеними останнім у відзиві на позов, з огляду їх помилковості та безпідставності.

21.05.2021 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог у справі №922/1336/21 (вх.№11801), відповідно до якої позивач зазначає, що внаслідок надання відповідачем експертного висновку щодо наявності складних інженерно-геологічних умов земельної ділянки коефіцієнт складних інженерно-геологічних умов із зазначенням «1» замінений на «0,73», у зв`язку із чим, позивач просить п.2 та п.3 прохальної частини позовної заяви читати у наступній редакції:

«2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ліз-Трейд» (бульвар Зоряний, 1-А, м. Дніпро, 49107, ідентифікаційний код 37373897) на користь Харківської міської ради (м-н Конституції, 7, м. Харків, 61003, ; за реквізитами: код класифікації доходів бюджету 24062200, номер рахунку (IBAN) UA0020649, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач ГУК Харків обл/МТГ Харків) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки по вул. Героїв Праці, 9 у м. Харкові з кадастровим номером :13:009:0466 площею 0,5795 га у період з 01.07.2020 по 28.02.2021 у сумі 1 041 786,96 гр.»

«3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ліз-Трейд» (бульвар Зоряний, 1-А, м. Дніпро, 49107, ідентифікаційний код 37373897) на користь Харківської міської ради (м-н Конституції, 7, м. Харків, 61003, ; р/р UA0032986, Банк: ДКСУ м. Київ, МФО 820172) витрати зі сплати судового збору у сумі 15 626,80 грн.».

02.06.2021 від відповідача до суду надійшли заперечення (вх.№12841), за змістом яких наголошено на тому, що відсутність земельної ділянки як об`єкта цивільним прав виключає існування у будь-якого суб`єкта, в тому числі Харківської міської ради, прав вимоги за кондиційним зобов`язанням, оскільки така вимога, обґрунтована безоплатним користуванням відповідачем земельною ділянкою, не може виникнути раніше виникнення у кредитора речового права на земельну ділянку, якою безоплатно користується інша особа. Сфомована земельна ділянка, за кадастровим номером :13:009:0466 є об`єктом цивільних прав виключно з моменту державної реєстрації на неї за Харківською міською радою.

Протокольною ухвалою від 09.06.2021 прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, подальший розгляд справи відбувався з урахування змін, викладених в цій заяві. У судовому засіданні на підставі ч.4 п.5 ст.183 ГПК України оголошена перерва до 16.06.2021 о 12:00.

15.06.2021 відповідач до суду надав клопотання про залучення доказів до матеріалів справи (вх.№14165) , а саме - копію листа ТОВ «Ліз-Трейд» вих.№26/05/2021 від 26.05.2021; Докази реєстрації листа ТОВ «Ліз-Трейд» вих. №26/05/2021 від 26.05.2021 р. в електронному кабінеті платника податків; копію листа Головного управління ДПС у Харківській області Державної податкової служби України щодо сплати платником ТОВ «ЛІЗ-ТРЕЙД» земельного податку за 2020р. та 2021 рік; інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також, у цій заяві відповідач просить суд поновити йому строк для подання цих доказів до суду.

Протокольною ухвалою від 16.06.2021, на підставі ч.1 ст.119 ГПК України поновлено відповідачу строк на подання доказів, які були додані до клопотання про залучення доказів (вх..№14165 від 15.06.2021), відповідні докази долучені судом до матеріалів справи; на підставі ч.3 ст.177 ГПК України продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 07.07.2021.

Протокольною ухвалою від 07.07.2021 на підставі п.3 ч.2 ст.185 ГПК України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.07.2021 об 11:30

14.07.2021 у судовому засіданні на підставі ч.2 ст.202 ГПК України оголошено перерву до 28.07.2021 о 12:00.

Присутній у судовому засіданні 28.07.2021 представник позивача позовні вимоги, які були викладені ним у заяві про зменшення розміру позовних вимог підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 28.07.2021 проти задоволення позову заперечував повністю.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Як зазначає позивач, Харківською міською радою, відповідно до вимог статті 189 Земельного кодексу України, були здійснені заходи самоврядного контролю з питань використання та охорони земель територіальної громади міста Харкова, додержання вимог земельного законодавства.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.03.2021 №248071325 право власності на нежитлову будівлю літ. №А1-1» загальною площею 3538,00 кв.м. по вул. Героїв Праці, 9 у м. Харкові зареєстроване з 29.04.2013 за ТОВ «Ліз-Трейд» на підставі свідоцтва про право власності від 21.09.2011 б/н, виданого виконавчим комітетом Харківської міської ради на підставі розпорядження Харківського міського голови від 19.09.2011 №4088.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.09.2020 №НВ-020 земельна ділянка по по вул. Героїв Праці, 9 у м.Харкові з кадастровим номером :13:009:0466 площею 0,5795 га зареєстрована в ДЗК 18.06.2020. Категорія земель - землі житлової та громадської забудови. Вид використання - для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-1» (торгівельно-розважальний центр).

Відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «А1-1» (торгівельно-розважальний центр) по вул. Герої Праці, 9 у м.Харкові, розробленого на замовлення ТОВ «ЛІЗ-ТРЕЙД» у 2020 році, передбачено надання вищевказаної земельної ділянки із земель запасу комунальної власності для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «А1-1».

01.03.2021 Департаментом територіального контролю Харківської міської ради проведено обстеження земельної ділянки по вул. Героїв Праці, 9 у м. Харкові (кадастровий номер :13:009:0466) та складено відповідний акт обстеження земельної ділянки.

Обстеженням на місцевості встановлено, що на сформованій земельній ділянці площею 0,5795 га (кадастровий номер:13:009:0466) по вул. Героїв Праці, 9 у м. Харкові розташована нежитлова будівля літ. «А1-1», право власності на яку зареєстроване за ТОВ «Ліз-Трейд» та земельна ділянка використовується для експлуатації та обслуговування вказаної нежитлової будівлі.

Відповідно до інформації ГУ ДПС у Харківській області від 24.11.2020 №23572/9/20-40-04-03-17 ТОВ «Ліз-Трейд» є платником земельного податку за земельну ділянку, розташовану у Київському районі м.Харкова. Сума нарахувань та сплати «Ліз-Трейд» земельного податку за період з 01.07.2020 по 31.10.2020 становить 89 493,68 грн.

Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами у період з 01.07.2020 по 28.02.2021 прав на земельну ділянку по вул. Героїв Праці, 9 у м. Харкові з кадастровим номером :13:009:0466, та з урахуванням ст.ст.12, 80, 83 Земельного кодексу України, дана земельна ділянка перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.09.2020 №НВ-020.

У своєму позові позивач вказує, що відповідач, набувши право власності на об`єкти нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці (кадастровий номер:13:009:0466) не сплачував за користування даною земельною ділянкою, внаслідок чого зберіг за рахунок Харківської міської ради, як власника земельної ділянки, майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.

У зв`язку з цим, позивач на підставі статей 1212-1214 ЦК України просив стягнути з відповідача 1041786,96 грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.07.2020 по 28.02.2021.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За змістом частини 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Для висновку про наявність підстав для повернення безпідставно набутих коштів потрібно встановити обставини набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (потерпілого), а також те, що набуття або збереження цього майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Отже, у разі коли особа користувалася земельною ділянкою без достатньої правової підстави, у зв`язку із чим зберегла кошти, вона зобов`язана повернути ці кошти власникові земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема комунальної власності. Крім того, згідно з абзацом 1 пункту 289.1 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Отже, витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, що підтверджує дані про нормативно-грошову оцінку.

Розмір збережених відповідачем коштів у період з 01.07.2020 по 28.02.2021 в сумі 1041786,96 грн. було розраховано позивачем, як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Сам розрахунок розміру безпідставно збережених відповідачем коштів здійснено Харківською міською радою на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.09.2020 №5485, виданого Відділом у м.Харкові Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області.

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України у вказаній редакції).

При здійсненні розрахунку позивачем було зменшено розмір безпідставно збережених коштів на суму сплаченого відповідачем податку за період з 01.07.2020 по 31.10.2020 у розмірі 89 493,68 грн., тоді як сам розрахунок здійснено за період з 01.07.2020 по 28.02.2021.

Судом встановлено, що відповідно до листа Головного управління ДПС у Харківській області Державної податкової служби України (а.с.201) за період з 01.07.2020 по 31.12.2020 року відповідачем було сплачено земельний податок у розмірі 134 240,52 грн. Станом на 27.05.2021 за 2021 рік сплачено земельний податок у розмірі 82 998,16 грн.

З наданих відповідачем платіжних доручень №163 від 27.07.2020 , №171 від 25.08.2020, №177 від 23.09.2020, №188 від 26.10.2020, №203 від 26.11.2020, №208 від 22.12.2020, №219 від 29.01.2021, №224 від 23.02.2021, №230 від 25.03.2021 (а.с85-83) вбачається, що за період з 01.07.2020 по 28.02.2021, за який позивачем розраховано розмір безпідставно збережених коштів ТОВ «Ліз-Трейд» було сплачено земельний податок на загальну суму 201 360,77 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем при здійснені розрахунку розміру безпідставно збережених коштів за період з 01.07.2020 по 28.02.2021 не було враховано сплаченого відповідачем земельного податку на суму 111866,91 грн. (201 360,77 загальна сума сплаченого земельного податку за період з 01.07.2020 по 28.02.2021 89 493,68 сплачений земельний податок, який врахований позивачем =111866,91 грн.).

Відповідно до статті 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 цього Кодексу власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника приміщень об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів у формі орендної плати на підставі статей 1212, 1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав, земельною ділянкою, на якій, як стверджує позивач, цей об`єкт розміщений.

У позовній заяві підставами позову позивач зазначив, що відповідач за відсутності договору оренди земельної ділянки не сплачував за користування земельною ділянкою, а тому безпідставно зберіг кошти за рахунок позивача, які зобов`язаний повернути на підставі статей 1212 - 1214 Цивільного кодексу України.

Позивач в позові посилається на те, що позбавлений можливості отримати дохід у відповідному розмірі від здачі земельної ділянки в оренду, а тому в обґрунтування заявлених позовних вимог про стягнення недоотриманих коштів повинен надати суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається в позові. При цьому, докази, що подаються до суду, мають відповідати, зокрема положенням статей 76 і 77 ГПК України щодо їх належності та допустимості.

Позивач у даній справі мав надати докази існування протягом зазначеного в позові періоду земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства, реальної можливості передачі позивачем цієї земельної ділянки в оренду відповідно до Закону України "Про оренду землі" у зазначений період, а також обґрунтованість розрахунку стягуваної суми.

Однак, в ході вирішення даного спору судом встановлено, що земельна ділянка, з якою позивач пов`язує виникнення кондикційного зобов`язання відповідача, не є об`єктом цивільних прав.

Так, відповідно до приписів ч.9 ст.79-1 Земельного Кодексу України, земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно інформації з довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №258846451 від 28.05.2021 (а.с.204-205) вбачається, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер :136009:0466 було зареєстроване лише 25.03.2021.

До вказаної дати жодних майнових прав на цю земельну ділянку зареєстроване не було.

Таким чином, сформована земельна ділянка з кадастровим номером :136009:0466, є об`єктом цивільних прав виключно з моменту державної реєстрації права власності на неї за Харківською міською радою, тобто з 25.03.2021.

Аналогічний висновок щодо визначення земельної ділянки об`єктом цивільних прав було зроблено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 05 березня 2020 року по справі № 922/926/19.

Оцінюючи заперечення позивача про те, що для виникнення кондикційного зобов`язання та отримання благ від земельної ділянки достатньо лише реєстрації такої ділянки у Державному земельному кадастрі, суд зауважує наступне.

Змістовне тлумачення правових норм прийнято здійснювати методом прямого і чесного читання. Наприклад, Брайан Гарнер зазначав, що: «Усталений погляд завжди був такий, що інтерпретувати це зробити кінцеву кількість речей для розуміння значень слів у їх контексті. Деякі дії виходять за межі такого підходу: розширити, перекрутити, викривити, розтягнути, вигадати, обмежити, зігнути, зробити виключення, проігнорувати, уникнути, зневажити, скасувати, анулювати, визнати недійсним. Суддів часто закликають вдаватися до цих дій, однак, це вже не інтерпретація».

Очевидно, що саме таким підходом до тлумачення норм права повинен керуватися будь-який суд і будь-який правник при тлумаченні норм права.

Пряме і чесне читання норми ст. 79-1 ЗК України Закону свідчить про неможливість виникнення ділянки як об`єкту цивільних прав до моменту реєстрації права власності на цю земельну ділянку.

Норма ч.4 ст. 79-1 ЗК України, на яку посилається позивач, регламентує формування земельної ділянки, а не виникнення об`єкту цивільних прав. Відповідно ж до ч.9 ст.79-1 Земельного Кодексу України земельна ділянка як об`єкт цивільних прав виникає пізніше дати формування тільки після реєстрації права власності на таку ділянку.

Крім того, суд зазначає, що тлумачення закону, якого дотримується позивач, суперечить критерію Толстого Милославського.

Так, встановлюючи підхід до тлумачення правових норм, ЄСПЧ у постанові від 13.07.1995 року у справі «Толстой-Милославський» (Tolstoy Miloslavsky) проти Об`єднаного Королівства (скарга №18139/91), визначаючи зміст терміну «передбачений законом» сформулював наступну умову: положення національного законодавства повинні бути настільки ясними, зрозумілими і визначеними, щоб будь-яка людина, за необхідності скориставшись порадою юриста, могла б повністю зрозуміти зміст закону.

В той же час запропоноване позивачем тлумачення закону, яке полягає у твердженні про виникнення об`єкта права лише після формування земельної ділянки, прямо суперечить змісту ст. 79-1 ЗК України, внаслідок чого не має права на існування.

Суд зазначає, що ряд норм земельного законодавства, які регламентують розмежування земель, визначають територіальну громаду власником земель. Однак ці норми є нормами про належність земель, але не регламентують ані порядку виникнення права власності на речі, ані порядку виникнення земельної ділянки як об`єкта права.

Суд не заперечує належність земель територіальній громаді, в тому числі і земельної ділянки кадастровий номер :13:009:0466, однак об`єктом права ця ділянка може стати тільки після реєстрації цього права за позивачем. Будь-яке інше тлумачення норм про розмежування земель означає, що норма ч.9 ст.79-1 ЗК України є «необов`язковою», а це очевидний нонсенс.

Окрім викладеного, оцінюючи можливість виникнення кондикційного зобов`язання до моменту виникнення земельної ділянки як об`єкта права, суд зазначає, що правове тлумачення, якого дотримується позивач, з очевидністю суперечить не тільки базовим положенням цивільного права, але й принципам справедливості і добросовісності.

Так, якщо пристати на тлумачення позивача, то слід дійти висновку, що власнику доля отримання благ від його землі не потрібно вчиняти дій по реєстрації права власності на визначену ділянку, не треба вводити таку земельну ділянку в обіг як об`єкт цивільних прав, не треба дотримуватись духу і змісту ст. 13 (принцип «власність зобов`язує») та ст. 14 (реалізація прав власності тільки в порядку закону) Конституції України.

Очевидно, що таке тлумачення закону є невірним, а кондикційне зобов`язання не може виникнути без вчинення власником мінімально-необхідних дій щодо введення земельної ділянки в цивільний оборот як об`єкта цивільних прав.

Таким чином, відсутність земельної ділянки як об`єкта цивільних прав виключає існування у будь-якого суб`єкта, в тому числі Харківської міської ради, права вимоги за кондикційним зобов`язанням, оскільки така вимога, обґрунтована безоплатним користуванням відповідачем земельною ділянкою, не може виникнути раніше виникнення у кредитора речового права на земельну ділянку, якою безоплатно користується інша особа.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.10.2019 р. у справі №904/4737/18, від 11.09.2019 р. у справі №922/393/18, від 13.02.2019 у справі №922/392/18, від 07.02.2019 у справі №922/3639/17, від 06.02.2018 у справі № 923/921/17.

Враховуючи положення статті 79-1 Земельного кодексу України та статей 20, 23 Закону України "Про оцінку земель", беручи до уваги встановлені обставини щодо відсутності у заявлений до стягнення період будь-яких доказів наявності у позивача речових прав на земельну ділянку, що виключає можливість обчислення розміру безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог Харківської міської ради, а відтак відмовляє у їх задоволенні.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 129-1 Конституції України, ст. 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення буде розміщено за адресою в мережі Інтернет: www.court.gov.ua.

Повне рішення складено "04" серпня 2021 р.

Суддя С.Ч. Жельне