УХВАЛА

м. Київ

29.07.2021Справа № 910/2915/20

Суддя Привалов А.І., розглянувши матеріали

заяви Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві

про поновлення строку пред`явлення наказу про примусове виконання рішення до виконання

у справі № 910/2915/20

за позовом Державного підприємства "Самбірське лісове господарство "

до 1) Закарпатську митницю Державної фіскальної служби

2) Державної казначейської служби України

про стягнення 233 820,10 грн,

Представників сторін: не з`явились.

УСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Самбірське лісове господарство" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Закарпатської митниці ДФС та Державної казначейської служби України про стягнення з державного бюджету України 233 820,10 грн. шкоди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 у справі № 910/2915/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Державного підприємства "Самбірське лісове господарство" 233 820,10 грн. шкоди, заподіяної внаслідок неправомірної бездіяльності Закарпатської митниці ДФС. Стягнуто з Закарпатської митниці ДФС на користь Державного підприємства "Самбірське лісове господарство" 30 000,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу. Стягнуто з Закарпатської митниці ДФС в дохід державного бюджету України 3 507,30 грн. судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського від 25.03.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 у справі № 910/2915/20 залишено без змін. Стягнуто з Закарпатської митниці ДФС на користь Державного підприємства "Самбірське лісове господарство" 8 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у Північному апеляційному господарському суді.

24.05.2021 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 та постанови Північного апеляційного господарського від 25.03.2021 видано відповідні накази.

19.07.2021 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла заява Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві про поновлення строку пред`явлення наказу про примусове виконання рішення в частині стягнення з Закарпатської митниці ДФС в дохід державного бюджету України 3 507,30 грн. судового збору до виконання.

Положеннями статті 329 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Отже, наведеними процесуальними положеннями внормовано, що заява Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає розгляду в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2021 розгляд заяви Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №910/2915/20 призначено на 29.07.2021.

Учасники справи своїх повноважних представників у судове засідання 29.07.2021 не правили, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 329 ГПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши заяву Територіального управління Державної судової адміністрації України про поновлення строку пред`явлення наказу про примусове виконання рішення до виконання, суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається із поданої заяви, заявник просить суд поновити строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 року у справі №910/2915/20 щодо стягнення з Закарпатської митниці ДФС в дохід державного бюджету України 3 507,30 грн. судового збору.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що наказ Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 року у справі № 910/2915/20 надійшов на адресу Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві, на яке покладено обов`язок пред`явлення виконавчих документів про стягнення судового збору в дохід державного бюджету, тільки 24.06.2021, тоді як строк пред`явлення вказаного наказу встановлений до 25.06.2021.

Відповідно до статті 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Наведена норма пов`язує можливість поновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Крім того, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

З правової конструкції вказаної частини статті 329 Господарського процесуального кодексу України слідує, що пропущений строк для пред`явлення наказу до виконання може бути відновлено з причин, визнаних господарським судом поважними.

Вказана норма пов`язує можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Це стосується й тих випадків, коли таке відновлення здійснюється з ініціативи господарського суду, що має зазначити відповідну причину (причини) в судовому рішенні, в якому йдеться про відновлення строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред`явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

В той же час, поновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Якщо поновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України. Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

За таких обставин, господарський суд поновлює процесуальний строк, якщо визнає причини пропуску строку поважними. При цьому ж, причини поважності пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Отже із наведених положень законодавства не вбачається, що строки пред`явлення до примусового виконання виконавчих документів встановлюються судом, та вбачається, що такі строки встановлено законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 року у справі № 907/134/17.

Оскільки рішення у справі № 910/2915/20 набрало законної сили 25.03.2021 та стягувачем в частині стягнення судового збору в розмірі 3 507,30 грн в доход державного бюджету України є держава в особі Державної судової адміністрації України, відповідно строк пред`явлення наказу на його виконання становив по 25.06.2021 включно.

Таким чином, на момент отримання відповідного наказу суду для виконання стягувачем, строк пред`явлення його до виконання фактично сплинув.

За приписами ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Сукупний аналіз рішень Європейського суду у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України" достеменно засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 124 Конституції України.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Враховуючи те, що рішення у справі № 910/2915/20 в частині стягнення з Закарпатської митниці ДФС в дохід державного бюджету України 3 507,30 грн. судового збору фактично не виконане, строк для пред`явлення до виконання наказу пропущено не з вини заявника, а через обставини, що не залежали від його волі, тому суд вважає поважними причини пропуску строку для пред`явлення наказу, а вимогу Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання наказу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе поновити пропущений строк для пред`явлення наказу до виконання, зазначити строк пред`явлення наказу до виконання - три місяці з моменту набрання ухвалою законної сили.

Керуючись ст. 234, 235, 329 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №910/2915/20 - задовольнити.

2. Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі № 910/2915/20.

3. Встановити строк пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі № 910/20915/21 до виконання - до 29.10.2021.

4. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 02.08.2021.

Суддя А.І. Привалов