ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2021 р. Справа№ 910/18851/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Ходаківської І.П.

Поляк О.І.

за участю секретаря судового засідання Островерхої В.Л.

за участю представників сторін зазначених в протоколі судового засідання від 03.08.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадської організації «Київська організація ветеранів війни»

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 (повний текст рішення складено 14.12.2020)

у справі № 910/18851/19 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Громадської організації «Київська організація ветеранів війни»

до Київської міської ради в особі Постійної комісії з питань власності

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальна бюджетна установа «Київський міський центр допомоги учасникам антитерористичної операції»

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація «Київська організація ветеранів війни» (далі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва із позовом до Київської міської ради в особі Постійної комісії з питань власності (далі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Комунальна бюджетна установа «Київський міський центр допомоги учасникам антитерористичної операції» (далі - третя особа) про визнання протиправним та скасування рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності «Про розгляд повторного звернення Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київради (КМДА) щодо продовження договору оренди - Київській організації ветеранів війни, вул. Хрещатик, 25, літера А», оформлене протоколом №69 від 14.11.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що при прийнятті рішення відповідачем було допущено порушення Регламенту, під час засідання постійної комісії з питань власності 14.11.2017 було виявлено неповагу до представників позивача, з вчиненням проти них хуліганських дій. Позивач зазначає, що оспорюване рішення по суті є протиправним, політично мотивованим, прийнятим поза межами термінів та компетенції комісії, не має жодного правового наслідку для продовження автоматично пролонгованого договору оренди, оскільки прийняте більше ніж за 4 місяці після його закінчення.

Крім того, за твердженням позивача відповідно до приписів Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Київська організація ветеранів війни захищена від рейдерського свавілля.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/18851/19 у задоволенні позову відмовлено. Відмовляючи у задоволені позову, місцевий господарський суд виходив з того, що рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 14.11.2017, оформлене протоколом № 69 «Про розгляд повторного звернення Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київради (КМДА) щодо продовження договору оренди - Київській організації ветеранів війни, вул. Хрещатик, 25, літера А, від 14.11.2017» було прийняте в межах компетенції відповідача та у порядку визначеному чинним законодавством та при цьому відповідач, приймаючи спірне рішення, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а зокрема - відповідно до вимог Положення про оренду майна територіальної громади м. Києва, затвердженого рішенням Київради від 21.04.2015 № 415/1280 та з урахуванням принципу «гарантії стабільності суспільних відносин», що визначений у рішенні Конституційного суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі №1-9/2009.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Громадська організація «Київська організація ветеранів війни» (далі - позивач, апелянт) звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 у справі №910/18851/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким скасувати рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності «Про розгляд повторного звернення Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київради (КМДА) щодо продовження договору оренди - Київській організації ветеранів війни, вул. Хрещатик, 25, літера А», оформлене протоколом №69 від 14.11.2017.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції приписів Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки суд, на переконання позивача, безпідставно не дослідив відеозапис процесу засідання комісії, на якому розглядалось питання щодо продовження договору оренди приміщення Київською організацією ветеранів війни та не задовольнив клопотання позивача про дослідження цього електронного доказу, чим порушив ст. 177 ГПК України, що є підставою для скасування рішення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 277 ГПК України.

Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції порушив права позивача шляхом недопущення до участі у розгляді справи представників Київської організації ветеранів війни Сінченка С.Г. і Сідєльова В.І., які є заступниками керівника організації, мають відповідні довіреності та приймали безпосередню участь у засіданні постійної комісії Київради з питань власності 14.11.2017.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було проведено аналізу статусу постійної комісії, наявність в неї прав видавати рішення, які мають імперативний характер та встановлюють права і обов`язки. На засіданні комісії 14.11.2017 були відсутні посилання на норми права, поза як рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 №34/6250 «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва» визначені підстави для відмови в оренді майна.

Крім того, судом першої інстанції не було взято до уваги приписи Закону України «Про оренду державного та комунального майна», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, в якому визначено переважне право орендаря на укладення договору оренди на новий термін після його закінчення, та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993, за яким встановлені вимоги для органів державної влади та місцевого самоврядування щодо безоплатного надання ветеранським організаціям будинків та приміщень, обладнання та майна, необхідних для здійснення їх статутних завдань.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2021 справу № 910/18851/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Хрипун О.О., судді: Чорногуз М.Г., Агрикова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/18851/19. Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Громадської організації «Київська організація ветеранів війни» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі № 910/18851/19 до надходження даної справи з суду першої інстанції. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2021 апеляційну скаргу Громадської організації «Київська організація ветеранів війни» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі № 910/18851/19 залишено без руху та надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із перебуванням судді Агрикової О.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, сформовано новий склад суду: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.

Після усунення апелянтом недоліків, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі № 910/18851/19 задоволено. Поновлено Громадській організації «Київська організація ветеранів війни» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/18851/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Громадської організації «Київська організація ветеранів війни» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі № 910/18851/19. Запропоновано учасникам справи у відповідності до ст. 263 ГПК України надати відзиви на апеляційні скарги із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Справу № 910/18851/19 призначено до розгляду на 20.04.2021 о 10:30 в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, літера А, зал судових засідань № 10. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2021 заяву Громадської організації «Київська організація ветеранів війни» про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Хрипуна О.О., Чорногуза М.Г. визнано необґрунтованою. У задоволенні заяви Громадської організації «Київська організація ветеранів війни» про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Хрипуна О.О., Чорногуза М.Г. від розгляду справи № 910/18851/19 відмовлено. Заяву суддів Хрипуна О.О., Чорногуза М.Г про самовідвід від розгляду справи №910/18851/19 за апеляційною скаргою Громадської організації «Київська організація ветеранів війни» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі № 910/18851/19 задоволено. Матеріали справи № 910/18851/19 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2021, по справі №910/18851/19 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Владимиренко С.В. (суддя-доповідач), судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 заяву судді Демидової А.М. про самовідвід від розгляду справи №910/18851/19 за апеляційною скаргою Громадської організації «Київська організація ветеранів війни» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/18851/19 задоволено. Матеріали справи №910/18851/19 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2021, по справі №910/18851/19 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Владимиренко С.В. (суддя-доповідач), судді: Буравльов С.І., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2021 апеляційну скаргу Громадської організації «Київська організація ветеранів війни» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/18851/19 прийнято колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Владимиренко С.В., судді: Буравльов С.І., Ходаківська І.П. до провадження. Розгляд справи №910/18851/19 призначено на 15.06.2021 о 09 год. 50 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 відкладено розгляд апеляційної скарги Громадської організації «Київська організація ветеранів війни» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі № 910/18851/19 на 22.06.2021 о 14 год. 00 хв.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2021 у зв`язку з перебуванням з 22.06.2021 судді Буравльова С.І., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, для розгляду апеляційної скарги у справі №910/18851/19 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Поляк О.І., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 апеляційну скаргу Громадської організації «Київська організація ветеранів війни» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/18851/19 прийнято до провадження вказаною колегією суддів. Розгляд апеляційної скарги Громадської організації «Київська організація ветеранів війни» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/18851/19 призначено на 03.08.2021 о 12 год. 15 хв.

Згідно письмового відзиву третьої особи на апеляційну скаргу позивача, третя особа заперечує проти задоволення апеляційної скарги, просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги Київської організації ветеранів війни на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/18851/19 у повному обсязі, посилаючись на те, що оспорюване рішення постійної комісії Київради прийняте в межах компетенції відповідача та у порядку визначеному чинним законодавством, а відповідач, приймаючи спірне рішення, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

29.03.2019 між Департаментом комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунальною бюджетною установою «Київський міський центр допомоги учасникам антитерористичної операції» та Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» укладено договір №2943 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, за умовами якого третя особа отримала в оренду приміщення, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Хрещатик, 25 літ. А (192,5 кв.м) для розміщення бюджетної установи. Як зазначає третя особа, вказане майно буде використовуватися виключно з метою виконання функцій, регламентованих Положенням КБУ, з метою реалізації соціальних проектів для ветеранів АТО/ООС. Враховуючи те, що позивач у добровільному порядку не звільнив спірне приміщення, Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом про виселення позивача із займаного ним приміщенням. Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 у справі №910/22422/17 за позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» до Київської організації ветеранів війни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 2. Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 3. Комунальна бюджетна установа «Київський міський центр допомоги учасникам антитерористичної операції» про виселення та за позовом третьої особи 1, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Київської організації ветеранів війни про виселення, відмовлено у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація». Позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, задоволено. Виселено Київську організацію ветеранів війни з нежилих приміщень загальною площею 192,60 кв.м, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд.25, літера А. 15.06.2021 третьою особою подано до Північного апеляційного господарського суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів повторного направлення відзиву учасникам справи.

15.06.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про залучення до розгляду справи представників від позивача Сідєльова В.І., Сінченка С.Г та Фасулакі П.Є, як представників Київської організації ветеранів війни.

Клопотання Північним апеляційним господарським судом задоволено, представників допущено, із перевіркою повноважень на участь у розгляді справи.

15.06.2021 на офіційну електронну адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов лист позивача про направлення засвідченого електронним цифровим підписом відеозапису засідання комісії Київради від 14.11.2017.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Господарським судом міста Києва було відмовлено у задоволенні клопотанні позивача про дослідження доказів, оскільки відповідно до вимог ст. 96 ГПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній формі, засвідченій електронним цифровим підписом, який прирівнюється до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», тоді як поданий позивачем суду першої інстанції відеозапис засідання комісії Київради від 14.11.2017 не засвідченій електронним цифровим підписом.

Разом з цим, відповідно до приписів ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

В порушення вимог вищезазначеної норми, позивач не навів та не довів суду апеляційної інстанції доказів неможливості подання засвідченого електронним цифровим підписом відеозапису засідання комісії Київради від 14.11.2017 до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

03.08.2021 від Громадської організації «Київська організація ветеранів війни» надійшли письмові пояснення до суду, які подані з порушенням встановленого ухвалою Північного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження строку, а тому підлягають залишенню без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України.

При цьому колегія суддів Північного апеляційного господарського суду пояснила представникам позивача про їх права надати усні пояснення по суті справи №910/18851/19 у судовому засіданні.

В судовому засіданні 03.08.2021 представники позивача підтримали доводи, наведені в їх апеляційній скарзі, просили суд апеляційної інстанції її задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 у справі №910/18851/19 скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 03.08.2021 заперечив проти задоволення апеляційної скарги позивача, просив відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 у справі №910/18851/19 залишити без змін.

Представник третьої особи у судовому засіданні 03.08.2021 заперечив проти задоволення апеляційної скарги позивача, просив відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 у справі №910/18851/19 залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Рішенням виконавчого комітету Київської міської ради від 21.09.1981 №1591 «Про передачу в орендне користування службових нежилих приміщень» вирішено надати в орендне користування службові нежилі приміщення організаціям і підприємствам м. Києва згідно з додатком. (т.1, а.с. 16-17).

Згідно з додатком до рішення виконкому міськради «Про передачу в орендне користування службових нежилих приміщень» від 21.09.1981 №1591 Київській міській секції Радянського комітету ветеранів війни для розміщення співробітників секції передано в орендне користування службове приміщення, загальною площею 180 кв.м, яке знаходиться на першому поверсі будинку №25 по вул. Хрещатик міста Києва. (т.1, а.с. 18).

Як зазначає позивач у своєму позові, Київська організація ветеранів війни є однією із найстаріших ветеранських організацій столиці України. Протягом тривалого часу позивач був добросовісним орендарем, підтримував належний порядок у приміщенні, своєчасно сплачував орендну плату, кошти на яку виділялись з міського бюджету, сплачував інші комунальні розрахунки.

Враховуючи закінчення строку дії договору оренди приміщення Перший заступник директора Департаменту комунальної власності м. Києва листом від 26.06.2017 №062/05/15-6350 надіслав усі зібрані матеріали до Постійної комісії Київради з питань власності з проханням розглянути та погодити продовження дії договору оренди на наступній термін.

14.11.2017 Постійною комісією Київради з питань власності прийнято рішення про відмову у продовжені Договору оренди №1608 нежитлового приміщенні загальною площею 192,6 кв.м на вул. Хрещатик, 25, літ. А. Матеріали справи №910/18851/19 містять витяг з протоколу №69 засідання постійної комісії Київської міської рад з питань власності. (т.1, а.с. 9).

Так, на засіданні Постійної комісії Київської міської ради з питань комунальної власності по питанню №25. Про розгляд повторного звернення Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київради (КМДА) щодо продовження оренди - Київській організації війни, вул. Хрещатик, 25, літ. А (вих. №062/05/19-9371 від 26.09.2017, вх. № 08/16608 від 28.09.2017). Члени комісії вирішили: відмовити Київській організації ветеранів війни в продовженні строку дії договору оренди нежитлового приміщення загальною площею 192,6 кв.м. на вул. Хрещатик, 25, літ. А2 - правові заходи відповідно до Положення про оренду майна територіальної громади м. Києва, затвердженого рішенням Київради від 21.04.2015 №415/1280.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 у справі №910/22422/17 за позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» до Київської організації ветеранів війни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 2. Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 3. Комунальна бюджетна установа «Київський міський центр допомоги учасникам антитерористичної операції» про виселення та за позовом третьої особи 1, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Київської організації ветеранів війни про виселення, відмовлено у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація». Позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, задоволено. Виселено Київську організацію ветеранів війни з нежилих приміщень загальною площею 192,60 кв.м, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд.25, літера А. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 25.08.2020 №62622092 та акта державного виконавця від 25.08.2020, копії яких знаходяться в матеріалах справи №910/18851/19 (т.1, а.с. 243-246) наказ №910/22422/17, виданий 01.07.2020 Господарським судом міста Києва примусово виконаний.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто факти, установлені у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Подібний за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.11.2019 по справі №922/643/19.

Верховний Суд у своїх постановах від 10.10.2019 у справі №910/2164/18, від 08.07.2019 у справі №908/156/18 зазначив, що преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Подібні за змістом висновки містяться у постановах Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №902/201/19, від 15.10.2019 у справі №908/1090/18.

Верховний Суд у своїй постанові від 19.12.2019 у справі №916/1041/17 вказав, що не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

У преамбулі та статті 6 параграфа 1 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою №28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Так, під час розгляду справи №910/22422/17 встановлено, що 20.06.2014 між Департаментом комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Київською організацією ветеранів війни (орендар) та Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (балансоутримувач) було укладено договір №1608 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (нова редакція договору № 06/3714 від 13.04.2011), за умовами п.1.1 якого орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 20.05.2014 № 174 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва загальною площею, 192,60 кв.м. по вул. Хрещатик, 25 літ. А у м. Києві для розміщення громадської організації ветеранів.

Строк дії договору відповідно до п. 9.1 договору №1608 від 20.06.2014 сторони погодили з моменту його підписання сторонами з 20.06.2014 по 18.06.2017.

Сторони погодили, що договір припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його укладено (п. 9.4 договору №1608 від 20.06.2014).

Згідно із п. 9.7 договору №1608 від 20.06.2014 у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору.

03.02.2017 Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» звернулося до Київської організації ветеранів війни з повідомленням про те, що згідно із Положенням про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради №415/1280 від 21.04.2015 та ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», термін дії договору №1608 від 20.06.2014 закінчується 18.06.2017, як було передбачено договором, і дію його буде припинено. Також роз`яснено, що питання продовження зазначеного договору вирішується з дозволу власника майна та орендодавця на підставі заяви та наданих орендарем згідно із переліком документів для продовження оренди.

Зі змісту листа №18 від 13.02.2017 вбачається, що Київською організацією ветеранів війни було надано Комунальному підприємству «Київжитлоспецексплуатація» пакет документів з проханням призначити компанію для оцінки приміщення.

24.05.2017 Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» було направлено Київській організації ветеранів війни попередження про припинення договору оренди у разі ненадання документів у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.

31.05.2017 до Київської організації ветеранів війни звернувся Департамент комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з листом №062/05/15-5528, в якому попередив про закінчення дії договору, у зв`язку з закінченням терміну його дії та роз`яснив про переважне право на укладення договору на новий термін, вказав, що після надання повного пакету документів зазначене питання буде винесено на розгляд постійних комісій Київської міської ради, після погодження в установленому порядку буде укладено на новий строк договір оренди на зазначені приміщення. При цьому, у вказаному листі також міститься попередження про те, що ненадання відповідних документів матиме наслідком направлення повідомлення про припинення договору оренди №1608 від 20.06.2014 у зв`язку із закінченням його строку.

Листом №062/05/15-6178 від 19.06.2017 Департаментом комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було повідомлено Київську організацію ветеранів війни про необхідність надання документів за переліком, який наведено у листі №062/05/15-5528 від 31.05.2017 Київську організацію ветеранів війни попереджено, що в разі ненадання необхідних документів у визначений строк орендодавець змушений буде направити повідомлення про припинення дії договору.

В матеріалах справи №910/22422/17 наявний лист №52 від 07.06.2017 Київської організації ветеранів війни про направлення пакету документів на продовження договору оренди. Проте, переліку відповідних документів, які направляються орендодавцю, вказаний лист не містить.

Згідно листа №062/05/15-6350 від 26.06.2017 Департаментом комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було направлено пакет документів, наданий Київською організацією ветеранів війни, до постійної комісії Київської міської ради з питань власності.

Листом №052/05/15-9375 від 26.09.2017 Департаментом комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомлено Київську організацію ветеранів війни про не вирішення питання щодо продовження договору №1608 від 20.06.2014.

Рішенням постійної комісії Київської міської ради з питань власності, яке оформлено протоколом № 69 від 14.11.2017 відмовлено Київській організації ветеранів війни у продовженні терміну дії договору.

Листом №062/05/15-11290 від 23.11.2017 Департаментом комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було повідомлено Київську організацію ветеранів війни про вказане вище рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності та необхідність терміново звільнити орендовані приміщення.

Таким чином, за результатами розгляду справи №910/22422/17 було встановлено, що строк дії договору №1608 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 20.06.2014 закінчився 18.06.2017.

Предметом спору у даній справи є оскарження рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності «Про розгляд повторного звернення Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київради (КМДА) щодо продовження договору оренди - Київській організації ветеранів війни, вул. Хрещатик, 25, літера А», оформлене протоколом №69 від 14.11.2017. Оскільки орендоване майно є об`єктом комунальної власності, то на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про оренду державного та комунального майна», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

При цьому організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва регулює «Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва», затверджене рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 №415/1280, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Положення про оренду майна).

Відповідно до п. 2.1 Положення про оренду майна Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - є орендодавцем щодо цілісних майнових комплексів комунальних підприємств територіальної громади міста Києва, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, майна, що не увійшло до статутних капіталів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), а також нерухомого майна, що передається в оренду районним в місті Києві державним адміністраціям.

Ініціатива щодо оренди майна може виходити від Департаменту, від фізичних та юридичних осіб, які можуть бути орендарями, райдержадміністрацій, підприємств, структурних підрозділів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (п. 4.1 Положення про оренду майна).

Відповідно до п. 12.3 Положення про оренду майна у випадках, визначених законом, укладення договору оренди на новий термін здійснюється на підставі рішення Постійної комісії.

Статтею 1 Положення про постійні комісії Київської міської ради, затвердженого рішенням Київської міської ради від 19.06.2014 № 9/9, в редакції змін і доповнень від 07.07.2016 №566/566 (далі - Положення про постійні комісії) визначено, що постійні комісії Київської міської ради є органами Київської міської ради, що обираються з числа її депутатів для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до їх відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради та її виконавчого органу. Постійні комісії Київської міської ради здійснюють свою діяльність, керуючись Конституцією України і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, рішеннями Київської міської ради, Статутом територіальної громади міста Києва, Регламентом Київської міської ради та цим Положенням.

Згідно ч. 1 ст. 4 Положення про постійні комісії постійні комісії Київської міської ради діють відповідно до функціональної спрямованості.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Положення про постійні комісії постійна комісія Київської міської ради з питань власності вивчає, попередньо розглядає, бере участь у підготовці та готує проекти рішень Київської міської ради, надає висновки та рекомендації, здійснює контроль за виконанням рішень ради, її виконавчого органу з питань, зокрема володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності (включаючи питання приватизації, управління, надання в оренду (суборенду), застави, страхування, концесії.

За результатами розгляду питань порядку денного Постійна комісія готує і ухвалює рішення. Про результати розгляду рішень Комісії, а також вжиті заходи органи державної влади та місцевого самоврядування повідомляють постійні комісії у встановлений законодавством строк (ст. 10 Положення про постійні комісії).

Рішення постійних комісій оформлюються протоколом (ст. 11 Положення про постійні комісії). У протоколі засідання постійної комісії Київської міської ради зазначається: 1) номер протоколу, дата, час і місце проведення засідання; 2) прізвище головуючого на засіданні, список членів комісії, присутніх на засіданні, список запрошених і присутніх на засіданні; 3) порядок денний засідання; 4) розглянуті питання порядку денного, список депутатів, а також запрошених осіб, які виступили під час обговорення; 5) назви документів, розглянутих на засіданні постійної комісії Київської міської ради та поширених серед членів комісії; 6) результати голосувань з питань розгляду порядку денного; 7) прийняті рекомендації, висновки та інші рішення постійних комісій Київської міської ради.

Для розгляду питання про внесення змін до істотних умов договору оренди орендар, не пізніше ніж за три місяці до дати закінчення договору, подає орендодавцю заяву та у випадках, визначених законом, звіт про оцінку об`єкта оренди у терміни, визначені договором оренди, виписку з Єдиного державного реєстру (п. 12.4 Положення про оренду майна).

Згідно п. 5.1 Положення про оренду майна оцінка об`єкта оренди здійснюється відповідно до Методики оцінки об`єктів оренди, затвердженої Кабінетом Міністрів України (далі - Методика оцінки об`єкта оренди).

Оцінка об`єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об`єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди проводиться оцінка об`єкта оренди (п. 5.2 Положення про оренду майна). Порядок проведення оцінки майна регулюється Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та іншими нормативно-правовими актами з оцінки майна (п. 5.3 Положення про оренду майна).

Орендодавець протягом 15 робочих днів з дати отримання документів або з дати затвердження висновку про вартість об`єкта оренди готує і надає Постійній комісії узагальнені пропозиції щодо зміни до істотних умов договору оренди (п. 12.5 Положення про оренду майна).

Постійна комісія протягом 15 робочих днів розглядає надані пропозиції та за результатами розгляду погоджує або відмовляє у зміні істотних умов договору оренди, про що орендодавець повідомляє орендарю (п. 12.6 Положення про оренду майна).

Згідно п. 12.7 Положення про оренду майна Орендарю може бути відмовлено в зміні істотних умов договору оренди у випадку, якщо орендар подав документи з порушенням терміну подання документів.

Відповідно до пункту 12.8 Положення про оренду майна орендодавець на підставі рішення Постійної комісії про погодження питання щодо зміни істотних умов договору оренди видає відповідний розпорядчий документ щодо укладання договору оренди. Договір про внесення змін до істотних умов договору оренди укладається в порядку, визначеному пунктом 9 цього Положення.

Таким чином, рішення Постійної комісії з питань власності як уповноваженого органу Київської міської ради, є підставою для укладення Департаментом (орендодавцем) договору оренди майна з орендарем на новий строк.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач в порушення вищезазначених приписів не надав доказів звернення до Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявою про продовження терміну дії договору за три місяці до дати закінчення строку дії договору оренди, із наданням оцінки об`єкта оренди, виготовленої у встановленому законодавством порядку.

Верховний Суд у своїй постанові від 17.11.2020 №910/8565/18 зазначив, що частиною 1 статті 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до частини 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, характеру та обсягу відносин, що врегульовані ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, має загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов`язки тільки у того суб`єкта (чи визначеного ними певного кола суб`єктів), якому вони адресовані.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини 2 статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини 14 статті 46, частин 1, 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Конституційний Суд України зазначив, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Відповідно до частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже підставами для визнання незаконним акта органу місцевого самоврядування є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 14.05.2020 927/580/19, від 14.01.2020 у справі № 910/15058/18, від 15.01.2020 у справі № 925/361/19, від 05.12.2019 у справі № 914/73/18. Повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц та від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 у справі №917/1739/17 наголосила, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку правову норму необхідно застосувати для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Суд першої інстанції, обмежившись наданням правової оцінки повноваженням Київської міської ради в особі Постійної комісії з питань власності, не надав належної правової оцінки відносинам сторін у даній справі та наявності порушеного права чи охоронюваного законом інтересу позивача, за захистом якого він звернувся до суду.

Під час розгляду справи №910/22422/17 судами встановлено, що строк дії договору №1608 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 20.06.2014 закінчився 18.06.2017, листом №52 від 07.06.2017 Київською організацією ветеранів війни направлено пакет документів на продовження договору оренди без переліку відповідних документів, які направляються орендодавцю, орендодавець висловив свої заперечення щодо продовження договору на тих же самих умовах, рішенням Постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 14.11.2017 №69 відмовлено Київській організації ветеранів війни у продовженні терміну договору.

Крім того, відповідно до ст. 20 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» громадські організації та інші об`єднання ветеранів війни в межах своїх повноважень сприяють розробленню рішень органами законодавчої і виконавчої влади, представляють і захищають законні інтереси своїх членів у державних органах і громадських організаціях, здійснюють інші повноваження, передбачені законодавством України про об`єднання громадян.

Центральні та місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, Рада міністрів Автономної Республіки Крим у межах своєї компетенції надають ветеранським організаціям фінансову підтримку, кредити з коштів відповідних бюджетів, а також безплатно надають будинки, приміщення, обладнання та інше майно, необхідне для здійснення їх статутних завдань. Ветеранські організації звільняються від плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) в межах середніх норм споживання (надання), телефоном у приміщеннях та будинках, які вони займають.

Згідно п.п. 1 п. «а» ч. 1 ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

При цьому частиною першою статті 59 зазначеного Закону визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Позивачем суду не подано доказів звернення до Київської міської ради щодо надання безоплатно в користування будинку, приміщення, обладнання та іншого майна, необхідного для здійснення їх статутних завдань і зазначене не стосується спірних правовідносин. Обов`язку Київської міської ради надати в оренду позивачу спірного приміщення або продовжити його дію діючим законодавством не встановлено.

Згідно ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у відповідній редакції, після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника.

За приписами вказаної норми позивач має переважне право на укладення договору оренди на новий термін, проте вказана норма не звільняє позивача від обов`язку звернення із відповідною заявою до орендаря у встановлений термін (не менше трьох місяців до закінчення строку дії договору оренди), із наданням оцінки об`єкта оренди, проведеної у відповідності до вимог чинного законодавства.

Посилання апелянта на п. 4.14 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 №34/6250 «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва» в обґрунтування неправомірності відмови у оренді майна не заслуговує на увагу, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин щодо відмови у продовженні строку дії договору оренди нежитлового приміщення діяло Положення про оренду майна, затверджене рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва», яким визначено порядок внесення змін до договору оренди (розділ 12 Положення про оренду майна). Як встановлено судом апеляційної інстанції позивач в порушення приписів Положення про оренду майна та Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у встановлений строк заяву про продовження терміну дії договору орендодавцю не надав, звіт про оцінку майна не замовив, матеріали справи протилежного не містять.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, ніж тим, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Доводи позивача про порушення судом першої інстанції приписів процесуального Закону, то відповідно до ч. 2 ст. 96 ГПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Враховуючи те, що позивачем не було дотримано вимог вказаної норми, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволені клопотання про дослідження електронного доказу за участю сторін.

Щодо недопущення представників до участі у розгляді справи, то відповідно до ч. 1 ст. 61 ГПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

При цьому частиною четвертою статті 201 ГПК України встановлено, що головуючий встановлює особи тих, хто бере участь у судовому засіданні, а також перевіряє повноваження представників.

Таким чином, саме головуючий суддя перевіряє повноваження представників та вирішує питання щодо їх допуску до участі у справі та ведення справи у суді.

Стосовно наданих позивачем пояснень з приводу проведення засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності 14.11.2017 з емоційним характером, на якому було допущено принизливе ставлення до ветеранів та ганебна поведінка депутатів, були присутні особи, які вчиняли хуліганські дії проти присутніх на засіданні ветеранів, то зазначене в силу приписів Закону не є підставою для визнання протиправним та скасування рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності «Про розгляд повторного звернення Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київради (КМДА) щодо продовження договору оренди - Київській організації ветеранів війни, вул. Хрещатик, 25, літера А», оформлене протоколом №69 від 14.11.2017.

Крім того, хуліганські дії мають бути кваліфіковані у відповідності до Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням якого є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

З урахуванням вищевикладеного позивачем не доведено наявності порушеного права, яке підлягає судовому захисту в порядку, визначеному Законом.

За таких обставин, позовні вимоги є документально не обґрунтованими, задоволенню не підлягають, з підстав викладених у даній постанові.

Відповідно до ч. 4 ст. 277 ГПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про зміну мотивувальної частини рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/18851/19, при цьому апеляційна скарга Громадської організації «Київська організація ветеранів» задоволенню не підлягає.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на Громадську організацію «Київська організація ветеранів» на підставі ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Громадської організації «Київська організація ветеранів війни» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/18851/19 залишити без задоволення.

2. Змінити мотивувальну частину рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/18851/19, виклавши її в редакції даної постанови. Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/18851/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/18851/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.08.2021.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді І.П. Ходаківська

О.І. Поляк