РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.07.2021Справа № 910/4437/21

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., за участю секретаря судового засідання Мазура В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу № 910/4437/21

за Фізичної особи-підприємця Савицького Вячеслава Валентиновича

до 1) Комунального підприємства "Київтранспарксервіс";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП Охорона";

про зобов`язання вчинити певні дії

За участю представників сторін:

від позивача: Болдирєва Д.І.;

від відповідача-1: Ковтунець Ю.С.;

від відповідача-2: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернувся Фізична особа-підприємець Савицький Вячеслав Валентинович з позовною заявою до 1) Комунального підприємства "Київтранспарксервіс"; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП Охорона" про зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог, заявник зазначає, що 15.12.2017 між Фізичною особою-підриємцем Савицьким Вячеславом Валентиновичем та Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс" було укладено Договір про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДНП-2017-12-85 від 15.12.2017, умовами якого передбачено, що Сторона 1 за плату надає Стороні 2 право на організацію та експлуатацію 30 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 3 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, Дарницький район вул. Ташкентська, (ст. м. Бориспільська), в межах III територіальної зони паркування м. Києва, а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними за паркування їхнього автотранспорту. Згідно п. 6.1. Договору, договір вступив в силу з 01 січня 2018 року та діє до 31 грудня 2020 року.

03.12.2020 позивач надіслав на адресу КП "Київтранспарксервіс" лист щодо продовження дії договору до 31.12.2021. При цьому, від відповідача-1 відповіді на вказаний лист не надійшло, як і не надійшло угоди про розірвання Договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДНП-2017-12-85 від 15.12.2017, а відтак, на думку позивача, вказаний договір продовжує свою дію.

Однак, незважаючи на зазначені обставини, 28.01.2021 на території паркувального майданчика, що розташований за адресою, місто Київ, Дарницький район вул. Ташкентська, (ст. м. Бориспільська), з`явились представники КП "Київтранспарксервіс" та ТОВ "ВІП Охорона" (останні діяли на підставі Договору про надання послуг з охорони №П.3.21 від 25.01.2021 р., укладеного між КП "Київтранспарксервіс" та ТОВ "ВІП Охорона") які в усному порядку повідомили представників позивача про закінчення строку дії договору та почали чинити перешкоди у користуванні паркувальним майданчиком, зокрема, фізично заблокували доступ ФОП Савицького В.В. до паркувального майданчика, чим повністю унеможливили належне виконання зобов`язань за договором.

Отже, позивач просить суд: 1) визнати Договір про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДНП-2017-12/85 від 15.12.2017 року продовженим до 31.12.2021 року; 2) заборонити КП "КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС", ТОВ "ВІП Охорона" чинити перешкоди ФОП Савицький В.В. в користуванні фіксованими місцями для паркування, а саме: 30 (тридцять шість) місць для платного паркування транспортних засобів, а також 3 (трьох) спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що знаходяться за адресою: м. Київ, Дарницький район вул. Ташкентська, (ст. м. Бориспільська), в межах III територіальної зони паркування в м. Києві, у тому числі заборонити чинити перешкоди в допуску ФОП Савицький В.В. та в проїзді (виїзді) транспортних засобів до вказаних місць для паркування ФОП Савицьким В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2021 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Савицького Вячеслава Валентиновича було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

14.04.2021 на адресу Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 20.05.2021.

12.05.2021 від відповідача-1 надійшов відзив на позов, обґрунтований тим, що позивача було повідомлено про намір припинити договір у визначений строк, а тому останній є припиненим в силу закону та на умовах, погоджених сторонами у спірному договорі.

17.05.2021 від представника позивача за допомогою системи «Електронний суд» надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2021 відмовлено Фізичній особі-підприємцю Савицькому В`ячеславу Валентиновичу в задоволенні заяви про забезпечення позову.

17.05.2021 та 19.05.2021 від позивача надійшли клопотання про витребування доказів.

19.05.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою від 20.05.2021 повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІП Охорона" про оголошення відкладення в підготовчому засіданні на 24.06.2021.

27.05.2021 від відповідача-1 надійшли заперечення на відповідь на відзив.

07.06.2021 від позивача надійшли документи по справі.

23.06.2021 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 24.06.2021, враховуючи відсутність будь-яких інших заяв і клопотань, які стосуються подання документів по суті спору, та оскільки судом вирішені питання, зазначені у ч. 2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України, а також здійснені усі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 22.07.2021.

Ухвалою від 24.06.2021 повідомлено Фізичну особу-підприємця Савицького В`ячеслава Валентиновича та Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІП Охорона" про призначення справи до судового розгляду по суті на 22.07.2021.

Присутній у судовому засіданні 22.07.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представники відповідача-1 проти позову заперечував.

Представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих учасниками справи.

У судовому засіданні 22.07.2021, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

15.12.2017 між Фізичною особою підприємцем Савицьким Вячеславом Валентиновичем (за договором - Сторона-2) та Комунальним підприємством «Київтранспаркcервіс» (за договором - Сторона-1) було укладено договір про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДНП - 2017-12/85 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого що Сторона-1 за плату надає Стороні-2 право на організацію та експлуатацію 30 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 3 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, Дарницький район вул. Ташкентська, (ст. м. Бориспільська), в межах III територіальної зони паркування м. Києва, а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними за паркування їхнього автотранспорту.

Згідно п. 6.1. Договору, Договір вступив в силу з 01 січня 2018 року та діє до 31 грудня 2020 року.

Відповідно до п. 6.2. Договору, за умови належного виконання умов даного договору Сторона-2 має переважне право на укладення нового Договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування на той же строк.

Відповідно до п. 6.3. Договору, якщо за 30 календарних днів до закінчення строку дії Договору жодна із сторін не попередить письмово іншу сторону про свій намір припинити дію Договору, його дія автоматично продовжується на 1 (один) календарний рік.

Зміни у цей Договір (за винятком випадку, передбаченому в п. 3.6. Договору) можуть бути внесені тільки за домовленістю Сторін, які оформлюються додатковою угодою до цього Договору, яка набирає чинності з моменту належного оформлення і підписання Сторонами, якщо інше не встановлено у самій Додатковій угоді (п. 6.4. Договору).

27.11.2020 на адресу позивача надійшов лист №053/05-4291 від 27.11.2020, в якому було зазначено, що КП "Київтранспаркcервіс" повідомляє про намір припинити дію Договору у визначені строки, а саме до 31.12.2020 року та не здійснювати його автоматичну пролонгацію у зв`язку з істотними змінами до типового договору на 2020-2021 роки.

03.12.2020 позивачем на адресу відповідача-1 було направлено лист про продовження строку дії договору.

Позивач зазначає, що станом на 31.12.2020 жодної додаткової угоди про розірвання договору на адресу позивача не надходило, а на території паркувального майданчика знаходиться майно позивача, паркувальний майданчик огороджено за рахунок позивача.

Позивач стверджує, що 27.01.2021 на адресу КП «Київтранспаркcервіс» було направлено лист щодо продовження договору до 31.12.2021.

Листом № 053/05-794 від 18.02.2021 КП «Київтранспаркcервіс» повідомило позивача, що спірний договір розірвано, про що було зазначено у листі лист №053/05-4291 від 27.11.2020.

Позивач стверджує, що в повному обсязі виконуються взяті на себе зобов`язання, згідно умов Договору, паркувальний майданчик використовується за цільовим призначенням, оплата здійснюється своєчасно.

Також, позивач зазначив, що оплата за Договором здійснювалася і в 2021 році, проте поверталась на рахунок відповідачем-1.

Позивач вказує, що не зважаючи на зазначені обставини 28.01.2021 року на території паркувального майданчика, що розташований за адресою, м. Київ, Дарницький район вул. Ташкентська, (ст. м. Бориспільська), з`явились представники КП «Київтранспаркcервіс» та ТОВ «ВІП Охорона» (останні діяли на підставі договору про надання послуг з охорони П.3.21 від 25.01.2021 р., укладеного між КП «Київтранспаркcервіс» та ТОВ «ВІП Охорона»), які в усному порядку повідомили представників позивача про закінчення дії Договору та почали чинити перешкоди у користуванні паркувальним майданчиком, зокрема фізично заблокували доступ представників ФОП Савицького В.В. до своїх робочих місць, чим повністю унеможливили належне виконання зобов`язань за Договором.

Викладене стало підставою для звернення до суду з даним позовом про: 1) визнання Договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДНП-2017-12/85 від 15.12.2017 року продовженим до 31.12.2021 року; 2) заборону КП "КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС", ТОВ "ВІП Охорона" чинити перешкоди ФОП Савицький В.В. в користуванні фіксованими місцями для паркування, а саме: 30 (тридцять) місць для платного паркування транспортних засобів, а також 3 (трьох) спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що знаходяться за адресою: м. Київ, Дарницький район вул. Ташкентська, (ст. м. Бориспільська), в межах III територіальної зони паркування в м. Києві, у тому числі заборонити чинити перешкоди в допуску ФОП Савицький В.В. та в проїзді (виїзді) транспортних засобів до вказаних місць для паркування ФОП Савицьким В.В.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДНП-2017-12-85 від 15.12.2017 за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Аналогічна правова позиція зазначена Верховним Судом у постанові від 04.06.2018 у справі № 910/20720/16.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Положеннями ч. 3,7 ст. 180 Господарського кодексу України передбачено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Як встановлено судом, згідно п. 6.1. Договору, Договір вступив в силу з 01 січня 2018 року та діє до 31 грудня 2020 року.

Відповідно до п. 6.2. Договору, за умови належного виконання умов даного договору Сторона-2 має переважне право на укладення нового Договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування на той же строк.

Згідно ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 6.3. Договору, якщо за 30 календарних днів до закінчення строку дії Договору жодна із сторін не попередить письмово іншу сторону про свій намір припинити дію Договору, його дія автоматично продовжується на 1 (один) календарний рік.

Зміни у цей Договір (за винятком випадку, передбаченому в п. 3.6. Договору) можуть бути внесені тільки за домовленістю Сторін, які оформлюються додатковою угодою до цього Договору, яка набирає чинності з моменту належного оформлення і підписання Сторонами, якщо інше не встановлено у самій Додатковій угоді (п. 6.4. Договору).

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що листом від №053/05-4291 від 27.11.2020 КП «Київтранспаркcервіс» повідомило позивача про намір припинити дію у визначені строки, а саме до 31.12.2020 та не здійснювати його автоматичну пролонгацію, у зв`язку з істотними змінами до типового договору на 2020-2021 роки.

Отримання вказаного листа визнається самим позивачем, як у позовній заяві, так і в поясненнях, наданих під час судового засідання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач належним чином повідомлений про припинення 31.12.2020 дії Договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДНП-2017-12-85 від 15.12.2017 та про намір відповідача-1 не здійснювати його автоматичне продовження.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що КП «Київтранспаркcервіс» повторно листом від № 053/05-794 від 18.02.2021 повідомило позивача про припинення дії Договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДНП-2017-12-85 від 15.12.2017.

Враховуючи викладене, відсутність укладеної додаткової угоди про продовження дії Договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДНП-2017-12-85 від 15.12.2017 та наявність письмових попереджень про намір припинити Договір (згідно п. 6.3. Договору), суд дійшов висновку, що останній припинив свою дію 30.12.2020.

При цьому, суд зазначає, що договір є припиненим, у зв`язку із закінченням строку його дії, з огляду на реалізацію в порядку, визначеному спірним Договором, відповідачем-1 його права не продовжувати його дію, а тому укладення угоди про його розірвання в даному випадку в силу закону не потребується.

Щодо твердження позивача про здійснення оплат за Договором у 2021 році, судом встановлено, що відповідачем-1 жодних актів після припинення дій договору не підписувалось, а кошти, що надходили від позивача, повертались останньому, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями та не заперечувалось представником позивача під час розгляду справи.

Отже, правові підстави для визнання Договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДНП-2017-12-85 від 15.12.2017 продовженим в судовому порядку відсутні, як і відсутнє у позивача право користування фіксованими місцями для паркування згідно вказаного Договору, що також виключає підстави для заборони КП "КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС", ТОВ "ВІП Охорона" чинити перешкоди ФОП Савицький В.В. в користуванні фіксованими місцями для паркування, які надавались за договором, який припинив свою дію.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищезазначені в сукупності, оцінивши надані сторонами документи та докази по справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим відмовляє в задоволенні позову повністю.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 09.08.2021.

Суддя А.І. Привалов