ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" липня 2021 р. Cправа № 902/237/21

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Німенко О.О.,

представника відповідача 2 - Бойка Д.В.,

у відсутності представників позивача та відповідача 1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001; а/с 1800, м. Дніпро, 49027)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Санагросід" (вул. Польова, буд. 8, с. Махаринці, Козятинський район, Вінницька область, 22141)

до: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про солідарне стягнення 512136,23 грн заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санагросід" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 512136,23 грн заборгованості.

В якості підстави заявлених позовних вимог позивач посилається на укладення Товариством з обмеженою відповідальністю "Санагросід" (відповідач 1) шляхом підписання заяви про відкриття поточного рахунку Кредитного договору б/н від 04.12.2017 з Акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК", у забезпечення зобов`язань за яким між позивачем та ОСОБА_1 (відповідач 2) укладено Договір поруки №Р932294881 від 30.11.2018.

У зв`язку з невиконанням відповідачем 1 умов Кредитного договору б/н від 04.12.2017, банк звернувся до відповідачів 1, 2 з позовом про солідарне стягнення з них 512136,23 грн заборгованості, з яких: 289784,16 грн - заборгованості за кредитом; 157835,77 грн - заборгованості по процентам за користування кредитом; 64516,3 грн -пені.

У відповідності до вимог ч.ч. 6, 7 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України Господарським судом Вінницької області здійснено запит щодо реєстрації місця проживання та інших персональних даних фізичної особи відповідача 2.

Відповідно до наданої інформації на вказаний запит підтверджено місце проживання ОСОБА_1 за вказаною у позовній заяві адресою.

Ухвалою суду від 29.03.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/237/21 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.04.2021.

Під час підготовчого провадження у справі, строк якого протокольною ухвалою суду від 13.05.2021 продовжено на 30 днів на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України, відповідачем 2 поза межами встановленого судом строку подано відзив на позовну заяву.

Разом з тим ухвалою суду від 13.05.2021 відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку для подачі відзиву, при цьому поданий останнім відзив від 12.05.2021 вх. №01-34/4264/21 залишено без розгляду.

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито дану стадію господарського процесу та призначено справу до розгляду по суті на 05.07.2021. При цьому за результатами проведеного судового засідання 05.07.2021 розгляд справи по суті відкладено на 27.07.2021 внаслідок задоволення клопотання представника відповідача 2, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

На визначену дату та час у судове засідання з`явився представник відповідача 2, решта учасників справи правом участі у судовому засіданні не скористалися. Останні про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином: представник позивача - під розписку у судовому засіданні 05.07.2021, яка міститься у матеріалах справи; відповідач 1 (ТОВ "Санагросід") - ухвалою від 05.07.2021, вручення якої підтверджується інформацією за результатами відстеження поштового відправлення на офіційному сайті АТ "Укрпошта".

Представник відповідача 2 щодо позову заперечив, зазначаючи, що позивачем належними засобами доказування не доведено підстав для нарахування відсотків за користування кредитом та пені.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач 1 (ТОВ "Санагросід") не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

04.12.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю "Санагросід" (відповідач 1) в особі директора ОСОБА_1. підписано з Акціонерним товариством "Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (Банк, позивач) Заяву на відкриття рахунку та анкету про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг (Заява). Заява містить власноручний підпис заявника та відбиток печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "Санагросід" (а.с. 25, т. 1).

За умовами Заяви від 04.12.2017 Клієнт банку, підписавши її, погоджується із Умовами та Правилами надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку за адресою privatbank.ua, та які разом пам`яткою клієнта і тарифами складають Договір банківського обслуговування (Договір).

Клієнт банку підписавши Заяву від 04.12.2017 підтвердив, що він приймає всі права та обов`язки, зазначені в Умовах та правилах, тарифах, пам`ятці клієнта, примірник яких клієнт отримав шляхом самостійного роздрукування, у т. ч. погодився зі збільшеним строком позовної давності, зазначених в Умовах та правилах. Окрім того, останній погодився, що зміни до Умов та правил вносяться банком щомісяця в односторонньому порядку у випадках, не забороненим чинним законодавством України. У тих випадках, коли в односторонньому порядку внести зміни неможливо, банк повідомляє клієнта про внесені зміни шляхом використання визначених Умовами та правилами комунікаційних каналів зв`язку.

Продовження користування послугами банку після дати публікації на сайті банку змінених Умов та правил є підтвердженням його погодження та повного й безумовного прийняття зміненої редакції Умов та правил. Зі зміною Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов`язався ознайомлюватися самостійно на офіційному сайті банку privatbank.ua.

Відповідно до ст. 6, ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

У ст. 633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В ч. 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 1067 ЦК України закріплено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Отже, суд приходить до висновку, що Умови та правила надання банківських послуг, до яких приєднався відповідач, підписавши Заяву від 04.12.2017, містять істотні умови змішаного договору - кредитного договору та договору банківського рахунку.

Відповідно до Договору відповідачу 1 було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 37, том 1) до 15.07.2019.

На підставі поданих до банку заявок на гарантований платіж (платіжних доручень), які були надані банку через систему інтернет-банкінгу Приват 24 та підписані позичальником із використанням електронного цифрового підпису (а.с. 35-36, том 1) банк здійснив кредитування відповідача 1 шляхом проведення відповідних платежів за рахунок кредитних коштів у межах встановлених для відповідача 1 лімітів (в сумі 289784,16 грн станом на 14.06.2019).

Позивач вказує на порушення відповідачем 1 прийнятих на себе зобов`язань за укладеним Договором, внаслідок чого за останнім числиться заборгованість за кредитом в сумі 289784,16 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 157835,77 грн та пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за Договором в сумі 64516,30 грн, при цьому заборгованість по процентам та пені визначено відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, до яких приєдналося Товариство з обмеженою відповідальністю "Санагросід" на підставі Заяви від 04.12.2017.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Частиною першою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Разом з тим судом встановлено, що в Заяву від 04.12.2017 розмір процентної ставки та розмір пені не визначено. При цьому наданий позивачем Витяг з "Умов та правил надання банківських послуг" не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила.

Крім того, зазначений Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не містить підпису відповідача, а тому не може вважатися саме частиною Договору банківського обслуговування, укладеного між сторонами 04.12.2017.

Також, позивачем не надано підтвердження про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг (вказаний Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг взагалі не містить посилання станом на яку дату є актуальним).

Окремо слід зазначити, що позивач вимоги про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 Цивільного кодексу України не заявляв, а позовні вимоги аргументовані умовами Договору банківського обслуговування з посиланням на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг.

Разом з тим наданий Банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не може вважатися стандартною (типовою) формою, встановленою до укладеного із відповідачем Договору банківського обслуговування, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин, в той час як доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічні висновки щодо необхідності доведення позивачем належними та допустимими доказами тієї обставини, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка установлена у вигляді сплати процентів за користування кредитом, комісії за використання ліміту, а також відповідальності у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17-ц.

Таких же висновків притримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 17.07.2020 у справі №910/8189/19.

Отже, за наведених обставин, відсутні підстави вважати обґрунтованим нарахування позивачем заборгованості по процентам за користування кредитом та пені.

Разом з тим доказів повернення відповідачем 1 отриманих кредитних коштів в сумі 289784,16 грн, враховуючи що такий ліміт встановлювався до 15.07.2019, матеріали справи не містять.

Окрім того, судом встановлено, що 29.11.2018 між Акціонерним товариством Комерційний Банк "Приватбанк" (Кредитор, позивач) укладено Договір поруки № P932294881 (Договір поруки) шляхом його скріплення електронним цифровим підписом (а.с. 83-85, т. 1).

Предметом Договору поруки є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Санагросід" (Боржник) зобов`язань за договорами - приєднання до:

- розділу 3.2.1. "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Банку у мережі Інтернет (Угода 1);

- розділу 3.2.2. "Кредит за послугою "Гарантовані платежі" Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Банку у мережі Інтернет (Угода 2).

Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань за "Угодою1" та "Угодою 2" в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту Поручитель відповідає перед Кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності (п. 1.2. Договору поруки).

Умовами п. 1.5. Договору поруки, його сторонами погоджено, що у випадку не виконання боржником зобов`язань за "Угодою 1" і/або "Угодою 2" боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

За змістом п. 2.4.1. Договору поруки поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання боржника, зазначені в направленій кредитором вимозі згідно п.п. 2.1.2 п. 2.1. цього договору.

Згідно із п. 2.1.2. п. 2.1. Договору поруки у випадку невиконання боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п. 1.1. цього Договору, кредитор має право направити поручителю із зазначенням невиконаного зобов`язання. Не направлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання та вимагати виконання поручителем взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед Кредитором як солідарний Боржник у випадку невиконання Боржником зобов`язань за "Угодою 1" і/або "Угодою 2", незалежно від факту направлення чи не направлення Кредитором Поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Частинами 1, 2 ст. 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В частині 2 названої статті встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з п. 4.1. Договору поруки сторони домовились, що порука за цим Договором припиняється через 15 років після його укладення. У випадку виконання Боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за "Угодою 1" і/або "Угодою 2" цей Договір припиняє свою дію.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено наявність заборгованості відповідача 1 перед позивачем по тілу кредиту в сумі 289784,16 грн, при цьому з урахуванням взятих на себе зобов`язань відповідачем 2 на підставі Договору поруки № P932294881 від 29.11.2018 вказана сума підлягає солідарному стягненню з відповідачів.

Статтею 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, заявлений Акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" позов підлягає задоволенню судом частково: в частині стягнення з відповідачів 289784,16 грн, заборгованості за кредитом.

В решті стягнення заявленої до стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 157835,77 грн та пені в сумі 64516,30 грн слід відмовити, як з вищенаведених мотивів про безпідставність їх нарахування.

В силу приписів ст. 129 ГПК України витрати на судовий збір підлягають віднесенню на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому відповідно до ч. 3 п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Таким чином, витрати зі сплати судового збору в сумі 2 173,38 грн покладаються на кожного з відповідачів, в решті сплачений судовий збір в сумі 3 335,28 грн залишається за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Санагросід" (вул. Польова, буд. 8, с. Махаринці, Козятинський район, Вінницька область, 22141; ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001; ) 289 784,16 грн - заборгованості за кредитом.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Санагросід" (вул. Польова, буд. 8, с. Махаринці, Козятинський район, Вінницька область, 22141; ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001; ) 2 173,38 грн - витрат на сплату судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001; ) 2 173,38 грн - витрат на сплату судового збору.

5. В решті позову щодо стягнення 157 835,77 грн заборгованості по процентам за користування кредитом та 64 516,3 грн пені - відмовити, у зв`язку з чим витрати на сплату судового збору в сумі 3 335,28 грн залишити за позивачем.

6. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також позивачу на відповідні адреси електронної пошти: ; ІНФОРМАЦІЯ_3

Повне рішення складено 04 серпня 2021 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2,3 - позивачу - а/с 1800, м. Дніпро, 49027 (адреса для листування); ;

4,5 - відповідачу 1 - вул. Польова, буд. 8, с. Махаринці, Козятинський район, Вінницька область, 22141 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

6 - відповідачу 2 - АДРЕСА_1