РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.07.2021Справа № 910/2010/19 (910/4270/21)
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Реверука П.К.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колос"

про стягнення заборгованості в розмірі 233 000,00 грн

в межах справи № 910/2010/19

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Україна ЛТД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро"

про банкрутство

Суддя Івченко А.М.

Представники:

від позивача: Реверук П.К.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/2010/19 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Україна ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" про банкрутство.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Реверука П.К. звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 233 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Реверука П.К. в межах справи № 910/2010/19; позовну заяву вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження та призначити підготовче засідання на 14.04.21; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України до 07.04.2021; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням ст. 166 ГПК України до 14.04.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 відкладено підготовче засідання на 09.06.21.

09.06.2021 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 закрито підготовче провадження з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Реверука П.К. в межах справи № 910/2010/19; призначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Реверука П.К. в межах справи № 910/2010/19 до розгляду по суті на 28.07.21.

В судовому засіданні позивач подав додаткові документи до матеріалів справи.

Позивач надав пояснення по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Реверука П.К. про стягнення заборгованості в розмірі 233 000,00 грн в межах справи № 910/2010/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Реверука П.К. про стягнення заборгованості в розмірі 233 000,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою Господарського суду міста Києва від 16.04.2020 у справі № 910/2010/19, ТОВ «Імперія-Агро» (ідентифікаційний номер 35472893) визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Реверука П.К.

Під час провадження у справі про банкрутство ліквідатору банкрута стало відомо, що ТОВ «Імперія-Агро» (ідентифікаційний номер 35472893) надало фінансову допомогу ТОВ «СПГ «Колос» () на загальну суму 233 000,00 грн, а саме, по Договору фінансової поворотної допомоги №27/02 від 27.02.2018 на суму 233 000,00 грн.

За результатами аналізу руху коштів по рахунку ТОВ «Імперія-Агро» у філії AT «Укрексімбанк» в м. Кропивницький встановлено, що станом на жовтень 2020 року ТОВ «СГП «КОЛОС» не повернуло надану фінансову допомогу за вказаним договором на загальну суму 233 000,00 грн.

Наведені обставини також підтверджуються випискою по вказаному рахунку ТОВ «Імперія- Агро» у філії AT «Укрексімбанк» в м. Кропивницький.

З метою повернення фінансової допомоги в розмірі 233 000,00 грн., 09.12.2020 ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Реверук П.К. направив на адресу ТОВ «СГП «КОЛОС» вимогу № 02-87/373 від 09.12.2020 про погашення заборгованості на суму 233 000,00 грн. Зазначена вимога ліквідатора залишилась без виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості.

За правовим характером договір надання фінансової допомоги є договором позики.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочини можуть бути односторонніми та дво-чи багатосторонніми (договори).

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Як було зазначено вище, ТОВ «Імперія-Агро» надало ТОВ «СГП «КОЛОС» фінансову допомогу (позику) у розмірі 233 000,00грн. З наявних матеріалів вбачається, що позичальник - ТОВ «СГП «КОЛОС» не повернуло ТОВ «Імперія-Агро» фінансову допомогу (позику) у повному обсязі.

Окрім цього, надання фінансової допомоги ТОВ «СГП «КОЛОС» відбулось у період виникнення загрози неплатоспроможності товариства при наявності надмірної кредиторської заборгованості до дня визнання товариства банкрутом, що є підозрілим періодом, правочини (договори, майнові дії) боржника, що вчинені у такий період, є сумнівними.

Частиною 1 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено правову презумпцію сумнівності правочинів та майнових дій боржника, що вчинені ним протягом вказаного у Кодексі строку, тому будь-який правочин боржника щодо відчуження ним свого майна може бути визнаний недійсним на підставі наведеної норми.

Спірний договір укладено у межах трьох років до відкриття провадження у справі № 910/2010/19 про банкрутство ТОВ «Імперія-Агро».

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на викладені обставини, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню заявлені позовні вимоги, які складають заборгованість в розмірі 233 000,00 грн.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному зверненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Позивач надав суду ті наявні в нього докази, які містять відомості зазначені у позовній заяві. Натомість відповідач жодним чином не спростував доводи та докази заявника.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

З огляду на викладені обставини на наведені норми суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог, у зв`язку з чим вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Керуючись положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 540,00 грн.

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 73-74, 129, 234 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СГП «КОЛОС» (62313, Харківська обл., с. Гоптівка, вул. Центральна, буд. 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія-Агро» (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 14-Б, ідентифікаційний код 35472893) заборгованість на суму 233 000,00 грн та 4 540,00 грн судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити учасникам провадження у справі про банкрутство.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 09.08.2021

Суддя А.М.Івченко