ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.08.2021 Справа № 917/942/21
про стягнення 20 383,26 грн. та зобов`язання вчинити дії.

Суддя Ціленко В. А.
Секретар судового засідання Токар А.В.

Справа розглядається в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін відповідно до ст. 247 Господарського процесуального кодексу України.
Суть спору: Розглядається заява Полтавської окружної прокуратури в інтересах Державної екологічної інспекції Центрального округу м. Полтава про стягнення з Комунального автотранспортного підприємства 1628 м. Полтава 20 383, 26 грн. заподіяної навколишньому природному середовищу шкоди та зобов`язання усунути виявлене в ході планового заходу державного нагляду порушення.
Відповідач позов заперечує, посилається на те, що:
- позовна вимога заявлена на користь Полтавської міської ради, яка у даному позові має бути позивачем;
- відсутність підстав для пред`явлення такого позову прокурором;
- протокол № 08-08-19 ДЕУ від 29.08.2019 року не містить даних забруднення земельної ділянки, тому без висновку експерта не є належним доказом;
- заподіяна шкода позивачем не доведена.
Розглянувши матеріали справ, суд, встановив:
У період з 08.08.2019 р. по 21.08.2019 року Держекоінспекцією Центрального округу проведено плановий захід державного нагляду щодо додержання Полтавським Комунальним автотранспортним підприємством 1628 вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та складено Акт № 06-01-04/749 від 21.08.2019 р. За результатами перевірки виявлені витікання з тіла самого сміттєзвалища фільтрату, збір та вивіз якого не проводився, експлуатація звалища без протифільтраційного екрану, утворення фільтратного озера за межами території сміттєзвалища, на землях Державного підприємства «Полтавське лісове господарство» (Пункти 12-14 Розділу VI «Опис виявлених порушень» Акту від 21.08.2019 року).
У відповідності до Протоколу вимірювання, показників складу та властивостей ґрунтів від 29.08.2019 року, складеного Відділом інструментально-лабораторного контролю Держекоінспекції Центрального округу, у ґрунті виявлено переміщення вмісту фосфору Р2О5 , хлоридів амонію.
Приписом Держекоінспекцією Центрального округу від 28.08.2019 року Полтавське Комунальне автотранспортне підприємство 1628 зобов`язано до 30.09.2019 року обладнати протифільтратний екран по периметру звалища, в межах очікуваного витоку фільтрату та здійснено розрахунок шкоди, зумовленої засмічення земель відходами, яка державі не відшкодована.
При прийнятті рішення судом встановлено наступне.
За приписами ст.ст. 2, 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 № 1264-XII державній охороні і регулюванню використання на території України підлягає навколишнє природне середовище, як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Згідно ч.ч. 1, 4, 7 ст. 33 Закону України « Про відходи» зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення). Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання. Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини.
Згідно з приписами статті 35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі, в тому числі орендарі земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України', забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням, дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку та забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» суб`єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення. Здійснення операцій у сфері поводження з відходами дозволяється лише за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами на визначених місцевими радами територіях із додержанням санітарних та екологічних норм у спосіб, що забезпечує можливість подальшого використання відходів як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людей.
Першою частиною ст. 45 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.
За змістом статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відповідно до п. З ч. 4 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 за № 275 Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально- лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування).
Частиною 3 Розділу І «Загальні положення» Положення про Державну екологічну інспекцію Центрального округу, затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України від 27.11.2018 за № 260 (чинного на момент проведення Держекоінспекцією Центрального округу перевірки діяльності Полтавського КАПТ-1628 в період часу з 08.08.2019 до 21.08.2019) визначено, що основним завдання Держекоінспекції Центрального округу є реалізація повноважень Держекоінспекції України в межах Полтавської та Черкаської областей.
Розрахунок розмірів відшкодування шкоди суб`єктами господарювання та фізичними особами в процесі їх діяльності через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами здійснюється відповідно до Методики.
Ця Методика застосовується під час встановлення розмірів шкоди від забруднення (засмічення) земель будь-якого цільового призначення, що сталося внаслідок несанкціонованих (непередбачених проектами, дозволами) скидів (викидів) речовин, сполук і матеріалів, внаслідок порушення норм екологічної безпеки у разі зберігання, транспортування та проведення вантажно- розвантажувальних робіт, використання пестицидів і агрохімікатів, токсичних речовин, виробничих і побутових відходів; самовільного розміщення промислових, побутових та інших відходів.
За змістом пунктів 3.1, 3.3, 4.1 Методики землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників. При цьому зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових шкодочинних речовин, яких раніше не було, а і збільшенням вмісту речовин, що перевищує їх граничнодопустиму концентрацію, які характерні для складу незабрудненого ґрунту або у порівнянні з даними агрохімічного паспорта (для земель сільськогосподарського призначення). Факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель. Розміри шкоди обчислюються уповноваженими особами, що здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, на основі актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення земель, протягом шести місяців з дня виявлення порушення.
Згідно п.п. 4.2., 4.7. Методики Основою розрахунків розміру шкоди від забруднення земель є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка зазнала забруднення. Витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що зазнала забруднення, видає територіальний орган Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки через центри надання адміністративних послуг.
Щодо земельних ділянок, грошова оцінка яких не проведена, застосовується нормативна грошова оцінка одиниці. Грошова оцінка, розрахована за підпунктом 4.7.1 цієї Методики використовується в формулі (1) замість нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Факт протиправної поведінки Полтавського КАПТ 1628 зафіксовано Актом від 21.08.2019 року. Шкоду, заподіяну Полтавським КАТП 1628 підтверджено Протоколом вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів від 29.08.2019 № 08-08-19 та Розрахунком шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, зумовленої засміченням земель відходами від 10.10.2019. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою встановлено, так як за умови обладнання Полтавським КАТП 1628 периметра звалища протифільтрацінийм екраном, унеможливило б формування фільтратного озера та забруднення ґрунтів.
Разом з тим, сам по собі відшкодування шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища не можна вважати ефективним способом захисту, без ліквідації джерела забруднення навколишнього природного середовища. Пунктом 4 частини 2 статті 16 ЦК України, серед способів захисту цивільних прав та інтересів визначено відновлення становища, яке існувало до порушення.
З урахуванням викладеного аналіз діючих норм законодавства, наявні належні та допустимі докази, підтверджують правомірність заявленого позову.
Заперечення Полтавського Комунального підприємства 1628 судом до уваги не прийнятті, та як за приписами ст. ст. 35 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища» державний контроль у сфері охорони навколишнього природнього середовища, раціональне використання, відтворення і охорони природніх ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду у сфері охорони навколишнього природнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природніх ресурсів
Положенням про Державну екологічну інспекцію Центрального округу (нова редакція), затвердженого наказом Держекоінспекції від 02.02.2021 № 59, визначено Державну екологічну інспекцію Центрального округу міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції, повноваження якої поширюються на територію Полтавської та Черкаської областей і на яку, в тому числі, покладається обов`язок із пред`явлення претензій про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розрахунку їх розмірів, звернення до суду з відповідними позовами.
Обов`язок щодо звернення до суду Держекоінспекцією Центрального округу не реалізовувався більш як півтора року від дня пред`явлення Полтавському КАТП-1628 Претензії № 137/07-17 з пропозицією відшкодувати збиток, заподіяний державі на суму 20 383 грн. 26 коп.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Держекоінспекції Центрального округу листом від 09.04.2021 запропоновано звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, зумовленої засміченням земель відходами.
При цьому, установлено, що Держекоінспекцією Центрального округу належних заходів щодо судового захисту порушених інтересів держави після інформування окружною прокуратурою про установлений факт порушення вимог законодавства, не вжито.
У своїй відповіді від 28.04.2021 за № 07-11/2229 Держекоінспекція Центрального округу надала інформацію, що заходи впливу на порушення законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища у судовому порядку не вживалися. Причиною, через яку Держекоінспекція Центрального округу позбавлена можливості вжити заходів щодо відшкодування шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, зумовленої засміченням земель відходами є відсутність коштів на сплату судового збору.
Така усвідомлена пасивна поведінка Держекоінспекції Центрального округу безумовно свідчить про неналежне здійснення своїх повноважень щодо захисту інтересів держави.
Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначене, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, у тому числі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган).
Враховуючи вищенаведене, за вказаних обставин бездіяльності Держекоінспекції Центрального округу, наявні достатні підстави для звернення до суду прокурора в інтересах держави в особі Держекінспекції Центрального округу з вимогою про відшкодування шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Інтерес держави (національний, суспільний інтерес) у вказаній сфері суспільних відносин полягає у захисті прав всіх громадян України на безпечне довкілля та забезпечення наповнюваності фондів охорони навколишнього природного середовища, що складатиме передумову та спроможність, в тому числі, ліквідації наслідків екологічної шкоди, відновлення природних ресурсів до стану, що існував до її заподіяння, та покриття ним витрат на проведені заходи.
Одночасно звертається увага на те, що Керівником Полтавської окружної прокуратури заявлено вимоги щодо відновлення стану земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності Полтавської міської територіальної громади.
За приписами ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР та ст. 12 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III до повноважень міських рад у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природнього середовища віднесені питання: підготовки місцевих програм охорони довкілля; здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства; використання і охорони земель місцевого значення; вжиття необхідних заходів щодо ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій відповідно до закону; визначення територій для розміення відходів та здійснення контролю за діяльнісю суб`єктів підприємницької діяльності у сфері повноважень з відходами.
З урахуванням того, що Полтавська міська рада є засновником Полтавського комунального автротранспортного підприємства 1628 та власником земельної ділянки, про відновлення стану якої заявлені вимоги Полтавської окружної прокуратури, ухвалене за результатами розгляду справи судове рішення можу стосуватися визначених законодавством повноважень органу самоврядування.
Всі інші доводи не спростовують факту порушення вимог ч. 1 ст. 5, ч. ч. 1, 2 ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ч. 1 ст. 45 Закону України «Про охорону земель», ч.ч. 1, 4, 7 ст. 33 Закону України «Про відходи», факту витікання з тіла сміттєзвалища фільтрату за межі земельної ділянки, виділеної під Полтавське звалище твердих побутових відходів.
Судові витрати на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 232-233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
В И Р І Ш И В :
1. Позов задовольнити повністю.
5. Видати наказ після набрання даним рішенням законної сили.
Повне рішення складено 04.08.2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя В.А. Ціленко