ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2021 р. Справа№ 920/25/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Гаврилюка О.М.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Моісеєв Ю.О., Дудник О.Є.;

від відповідача: Сафронов М.А.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро

на ухвалу Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 року

у справі № 920/25/21 (суддя: Яковенко В.В.)

за первісним позовом Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро

до відповідача Акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання

про стягнення 237741258,34 грн.

за зустрічним позовом Акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання

до відповідача Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро

про визнання припиненою заставу за договором застави та визнання відсутнім право на звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження за договором застави

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Банк Кредит Дніпро (далі - позивач) звернулося до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання (далі - відповідач) про звернення стягнення в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №081010-КЛТ від 08.10.2010 року в розмірі 237741258,34 грн, що є частиною заборгованості за тілом кредиту в розмірі 17605286,90 дол. США, еквівалент в гривні становить 497782444,98 грн на майно (товари в обігу), що належить на праві власності відповідачу та є предметом застави за договором застави № 081010-З від 08.10.2010 року та акту перевірки від 21.05.2020 року наявності готової продукції на складі незавершеного виробництва переданого в заставу АТ "Банк Кредит Дніпро", а саме: готова продукція: Насос 2ВВ-500-30 (Стенд для випробувань) в кількості 1 шт., який знаходиться за адресою м. Суми, проспект Курський, 48; незавершене виробництво, а саме:

1. Блок компресора (ЗКЗ 1);

2. Електропровідний компресорний агрегат 4 (ЗКЗ 1);

3. Компресорна установка 2ГМ10А-2,7/21-151 (ЗКЗ 1);

4. Блок компресора (ЗКЗ 2);

5. Електропровідний компресорний агрегат 4 (ЗКЗ 1);

6. Електропровідний компресорний агрегат 4 (ЗКЗ 3);

7. Електропровідний компресорний агрегат 4 (ЗКЗ 2);

8. Турбоблок (ЗКЗ 1);

9. Блок компресора (ЗКЗ 1);

10. Блок компресора (ЗКЗ 2);

11. Поршнева компресорна установка 4ГМ10 (ЗКЗ 1);

12. Компресорна установка 4ГМ10-54/10-20С (ЗКЗ 1);

які знаходяться за адресами м. Суми, проспект Курський, 30, вул. Горького 58, вул. Комарова, 2-А, проспект Курський, 48, та/або іншу готову продукцію та незавершене виробництво (обладнання та комплектуючі), що належить на праві власності відповідачу, та будуть виявлені (описані) в межах виконавчого провадження за наступними адресами: Україна, м. Суми, пр-кт Курський, 30, вул. Горького, 58, вул. Комарова, 2, пр-кт Курський, 43, пр-кт Курський, 48, в межах вартості предмету застави, що становить 237741258,34 грн; встановити спосіб реалізації майна, на яке буде звернено стягнення, шляхом продажу на прилюдних торгах за ціною, встановленою на підставі висновку суб`єкта оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 735700,00 грн.

04.02.2021 року Акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" подало зустрічну позовну заяву, в якій просило суд визнати припиненою заставу за договором застави № 081010-З від 08.10.2010 року, укладеного між АТ "Сумське НВО" та АТ "Банк Кредит Дніпро"; визнати відсутнім право АТ "Банк Кредит Дніпро" на звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження за договором застави № 081010-З від 08.10.2010 року, укладеного між АТ "Сумське НВО" та АТ "Банк Кредит Дніпро".

25.03.2021 року представник позивача за зустрічним позовом подав до суду заяву про зміну підстав зустрічного позову, в якій просить суд визнати припиненою заставу за договором застави № 081010-З від 08.10.2010 року, укладеного між АТ «Сумське НВО» та АТ «Банк Кредит Дніпро»; визнати відсутнім право АТ «Банк Кредит Днапро» на звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження за договором застави № 081010-З від 08.10.2010 року, укладеного між АТ «Сумське НВО» та АТ «Банк Кредит Дніпро».

Крім того, 25.03.2021 року відповідач за первісним позовом подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи №910/17048/17 Великою Палатою Верховного Суду. Клопотання обґрунтовано тим, що АТ «Сумське НВО» у відзиві та зустрічному позові посилається на необхідність застосування судом положень частини четвертої ст. 36 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній до внесення змін Законом України від 03.07.2018 № 2478-VIII), відповідно до якої зобов`язання за кредитним договором є недійсними з 02.02.2021 року і відповідно застава за договором застави припиненою, наслідком чого має бути визнання позовних вимог за первісним позовом необґрунтованими.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 року заяву акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про зміну підстав зустрічного позову прийнято до розгляду. Клопотання акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинено провадження у справі № 920/1192/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 910/17048/17 Великою Палатою Верховного Суду.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство Банк Кредит Дніпро звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 07.04.2021року у даній справі в частині зупинення провадження та направити справу для продовження розгляду суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Сумської області, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права, зокрема п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України.

Так, скаржник вказав, що в межах справи №910/17048/17 досліджується застосування судом положень ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній до внесення змін Законом України від 03.07.2018 року №2478-VIII), що не може бути застосовано до спірних правовідносин, які мають місце в межах справи №920/25/21.

Відтак, скаржник наголосив на тому, що клопотання про зупинення провадження у справі №920/25/21 не підлягало задоволенню з огляду на його необгрунтованість.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 920/25/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерне товариство Банк Кредит Дніпро на ухвалу Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у справі № 920/25/21.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2021 року, у зв`язку з перебуванням судді Коротун О.М. у відпустці, було сформовано для розгляду справи №920/25/21 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М.

Північний апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу Акціонерне товариство Банк Кредит Дніпро на ухвалу Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у справі №920/25/21 до провадження у складі: головуючого судді - Сулім В.В., суддів: Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М. Відклав розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро на ухвалу Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 року у справі №920/25/21 на 27.07.2021 року своєю ухвалою від 17.06.2021 року.

30.06.2021 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів до суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення по справі, відповідно до якого останній просив залишити ухвалу Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 року у справі №920/25/21 без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро - без задоволення.

Крім того, представник відповідача у письмових поясненнях, зокрема вказав, що твердження апелянта стосовно неможливості застосування до спірних правовідносин дослідження Великою палатою Верховного Суду у справі №910/17048/17 питання застосування судами положень ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» (у редакції чинній до внесення змін Законом України від 03.07.2018 року №278-VIII) є необґрунтованими.

Представник позивача у судовому засіданні 27.07.2021 року підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, а ухвалу Господарського суду Сумської області - скасувати.

Представник відповідача у судовому засіданні 22.07.2021року заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу Господарського суду Сумської області - залишити без змін.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями ст.ст. 227, 228 Господарського процесуального кодексу України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції керувався нормами п. 7. ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодекс України , коли провадження у справі зупиняється у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відтак, застосовуючи наведену правову норму, за вимогами ст. 234 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині ухвали суд має зазначити обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали, зокрема щодо неможливості розгляду справи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, господарський суд виходив з того, що правовідносини у справі є подібними зі справою, яка розглядається, у зв`язку з чим наявні підстави для зупинення провадження у справі №920/25/21 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/17048/17.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №910/24257/16.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, що розглядається даним судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Так колегією суддів з`ясовано, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 року у справі №910/17048/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до Дочірнього підприємства «Край Проперті», Приватного акціонерного товариства «Універсам № 16», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті-Стейт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сітістейтсервіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингова фірма «Прометей», про стягнення 44 371 014,76 долара США, що у гривневому еквіваленті становить 1 159 188 722,84 грн, а також 445 927 447,65 грн пені, що разом становить 1605116 170,49 грн призначено справу № 910/17048/17 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду. На переконання Суду справа № 910/17048/17 містить виключну правову проблему щодо застосування при вирішенні спорів, які виникли на підставі кредитних правовідносин, ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, тому приймає справу для розгляду. Також підставою для розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/17048/17З є те, що колегія суддів Касаційного господарського суду висловила намір відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.

Враховуючи, що позивачем у даній справі, заявлені позовні вимоги про звернення стягнення на майно (товари в обігу), що належить на праві власності відповідачу та є предметом застави за договором застави, а також припинення застави за договором застави, визнати відсутнім права на звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження за договором застави.

Тобто, суд першої інстанції дійшов правомірного висновую що Верховним Судом переглядається судове рішення у подібних правовідносинах (інша справа).

З огляду на викладене, колегія суддів критично оцінює твердження скаржника, що в межах справи №910/17048/17 досліджується застосування судом положень ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній до внесення змін Законом України від 03.07.2018 року №2478-VIII), що не може бути застосовано до спірних правовідносин, які мають місце в межах справи №920/25/21.

Отже з метою сприяння забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, з огляду на те, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, колегія суддів вважає, що господарський суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі №920/25/21 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі №910/17048/17.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу приписів ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Пронін проти України», «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Твердження скаржника, що клопотання про зупинення провадження у справі №920/25/21 не підлягало задоволенню з огляду на його необгрунтованість спростовується виносками суду.

Так, скаржник не надав суду доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній ухвалі.

Колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро на ухвалу Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 року у справі № 920/25/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 року у справі №920/25/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №920/25/21 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Гаврилюк

А.Г. Майданевич

Дата складення повного тексту 03.08.2021 року.