ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про визнання договору недійсним
Секретар судового засідання Ведькало М.С.
У засіданні брали участь:
від позивача (в режимі відеоконференції): адвокат Пилип В.М., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧН № 000253 від 22.12.2017;
від відповідача (в режимі відеоконференції): заступник начальника відділу судового супроводження департаменту правового забезпечення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Шевченко Ю.А., Наказ про прийняття на роботу № 329-к від 10.11.2014, наказ про переведення на іншу посаду № 127-к від 30.03.3017, наказ про переведення працівників №853-к від 07.12.2020, положення про відділ судового супроводження департаменту правового забезпечення № 2137 від 23.12.2020;
від третьої особи - представник не прибув.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
03.08.2016 Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якій просить:
В обґрунтування поданого позову зазначено, що Публічне акціонерне товариство "Укрінбанк" рішенням загальних зборів акціонерів від 13.07.2016 було перейменовано на Публічне акціонерне товариство "Укрінком" та призначено головою правління Ільюченко Аллу Миколаївну.
24.12.2015 Правлінням Національного банку України прийнято постанову №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних", та Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білу Ірину Володимирівну на здійснення тимчасової адміністрації.
Позивачем зазначено, що станом на момент укладання договору, Біла І.В. незаконно виконувала функції правління ПАТ "Укрінбанк" та саме нею був підписаний іпотечний договір від імені ПАТ "Укрінбанк", що посвідчений приватним нотаріусом Соколовим О.Є. та зареєстрований за №112 від 08.02.2016.
Незаконність дій, а також незаконність укладення договору іпотеки уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на думку позивача підтверджується нижчевикладеним.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 по справі №826/1162/16 визнано протиправними та скасовані Постанова Правління Національного банку України №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних" та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 по справі №826/1162/16 апеляційні скарги Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 по справі №826/1162/16 залишені без задоволення, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва залишена без змін.
22.03.2016 Правлінням Національного банку України на підставі пропозиції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "Укрінбанк" винесено постанову №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Укрінбанк".
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2016 по справі №826/5325/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016, визнані протиправними та скасовані Постанова Правління Національного банку України №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Укрінбанк" та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку"; та зобов`язано Національний банк України (в особі його відповідальних осіб, до повноважень яких відноситься вчинення відповідних дій) вчинити всі необхідні дії щодо відновлення функціонування ПАТ "Український інноваційний банк" в якості банківської установи в обсязі та стані, який існував до прийняття Постанови Правління Національного банку України №180 від 22.03.2016 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Укрінбанк" (в тому числі, але не виключно дозволити усі початкові платежі Публічному акціонерному товариству "Український інноваційний банк" у системі електронних платежів (СЕП) та відновити роботу Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" у системі обміну інформацією та виконання платежів SWIFT. Національному банку України повідомити усі банки про відновлення роботи Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" у зазначених вище системах).
Оскільки рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", та Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №385 від 22.03.2016 "Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", якими Біла І.В. була уповноважена на виконання функцій керівних органів ПАТ "Укрінбанк" визнані в судовому порядку незаконними та скасовані з моменту їх прийняття, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (Біла І.В.) не мала цивільної дієздатності для вчинення будь яких правочинів від імені ПАТ "Укрінбанк", зокрема і укладення договору іпотеки №112 від 08.02.2016, а тому всі правочини вчинені уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білою І.В. є також незаконними, протиправними та підлягають визнанню недійсними.
На виконання Постанови Правління Національного банку України №180 від 22.03.2016 та Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів №385 від 22.03.2016 розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" з 23.03.2016 по 22.03.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Укрінбанк", визначені зокрема ст.ст.37 38, 47-52, 521, 53 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Білу Ірину Володимирівну на два роки з 23.03.2016 по 22.03.2018.
Відповідачем зазначено, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не погоджуючись із судовими рішеннями по справі №826/1162/16 та №826/5325/16 були подані касаційні скарги, а отже, рішення по зазначеним справам, станом на момент подання відзиву на позовну заяву (12.09.2016) оскаржуються в касаційному порядку.
Фондом гарантування вкладів фізичних осіб зазначено, що за наслідками прийняття Окружним адміністративним судом м. Києва постанови від 29.04.2016 по справі №826/5325/16 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016, виконавчою дирекцією Фонду з метою збереження активів банку та запобігання їх втрати, а також для захисту прав вкладників та кредиторів банку було прийнято рішення про подовження повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Укрінбанк" до настання однієї з двох обставин: прийняття Вищим адміністративним судом України остаточного рішення у судовій справі №826/5325/16 або погодження Національним банком України нових керівників банку та повернення ліцензії на здійснення банківської діяльності ПАТ "Укрінбанк".
Відповідачем зазначено, що іпотечний договір укладався 08.02.2016 та посвідчувався приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є., дієздатність та правоздатність сторін встановлювалась нотаріусом під час підписання договору; станом на день підписання договору ПАТ "Український інноваційний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" Білої І.В. діяло на підставі Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", постанови Правління Національного банку України №934 від 24.12.2015 та Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24.12.2015. На день укладення іпотечного договору, зазначені рішення були чинними та в судовому порядку не скасовані, що на думку відповідача, спростовує твердження позивача про відсутність у відповідача необхідного обсягу цивільної дієздатності.
Станом на день подання відзиву на позову заяву (12.09.2016) зобов`язання Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" перед Фондом гарантування вкладів фізичних осіб за договором цільової позики від 01.02.2016 не виконані, у зв`язку з чим іпотека є чинною та не є припиненою.
В додаткових пояснення на позовну заяву без номеру від 23.09.2016 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб зазначено про неможливість примусового виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2016 по справі №826/5325/16, оскільки, порядок відновлення платоспроможності банку у разі скасування рішень Національного банку України та Фонду чинним законодавством не встановлено; та відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" постанова суду не пред`являлась до виконання до органів виконавчої служби.
Під час розгляду справи, судом дійшов висновку про те, що іпотечний договір від 08.02.2016, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солоковим О.Є. та зареєстровано в реєстрі за № 112, був підписаний уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" Білою Іриною Володимирівною, яка діяла на підставі постанови Правління Національного банку України №934 від 24.12.2015 та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24.12.2015 протиправність яких встановлена судом, а отже наявні підстави для визнання недійсним на підставі частини 2 статті 203 Цивільного кодексу України іпотечного договору від 08.02.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солоковим О.Є. та зареєстровано в реєстрі за №112, у зв`язку з тим, що правочин підписано особою, яка не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності на вчинення зазначених дій.
Крім того, господарський суд дійшов висновку про те, оскільки договір цільової позики №42 від 01.02.2016 також був підписаний уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" Білою Іриною Володимирівною, яка діяла на підставі постанови Правління Національного банку України № 934 від 24.12.2015 та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 239 від 24.12.2015 протиправність яких встановлена судом, а тому наявні підстави для визнання недійсним договору цільової позики на підставі частини 2 статті 203 Цивільного кодексу України, у зв`язку з тим, що вказаний правочин підписано особою, яка не малa необхідного обсягу цивільної дієздатності на вчинення зазначених дій.
Скасовуючи попередні судові рішення та направляючи справу на новий розгляд, Вищим Господарським Судом України зазначено, що господарські суди не звернули увагу на норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", на підставі якого діяла уповноважена особа Фонду укладаючи спірні договори; Крім того судами не надано оцінки доводам відповідача щодо чинності постанови Правління НБУ №934 від 24.12.2015 та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24.12.2015 на момент вчинення спірних правочинів, не перевірено обставини виконання рішення адміністративного суду про скасування вказаних актів та не встановлено наслідків такого скасування, не досліджено обставин щодо наявності повноважень осіб при підписанні та обставин щодо фактичного виконання спірних договорів та наслідків такого виконання.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.04.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соколова Олександра Євгеновича.
Публічним акціонерним товариством "Українська інноваційна компанія" в письмових поясненнях від 16.05.2017 зазначено, що визнання у судовому порядку акту суб`єкта владних повноважень протиправним, водночас, призводить до того, що такий акт втрачає свою силу та породжені ним юридичні наслідки, які настали в період часу з моменту його прийняття і до моменту визнання його судом протиправним, таким чином, судове рішенням має поновлювати право позивача до такого стану, яким воно було до моменту вчинення правопорушення та усувати негативні наслідки дії таких протиправних актів відповідача.
Відтак, враховуючи положення ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, 207 Господарського кодексу України, оскільки рішення Фонду гарантування вкладів №239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку" та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №385 від 22.03.2016 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень ліквідатора банк", якими Біла І.В. була уповноважена на виконання керівних функцій правління ПАТ "Укрінбанк", визнані в судовому порядку незаконними та скасовані з моменту їх прийняття, тому Біла В.І., як уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не мала цивільної дієздатності для вчинення будь яких правочинів від імені ПАТ "Укрінбанк", зокрема і укладення договору іпотеки №112 від 08.02.2016 та договору цільової позики №42 від 01.02.2016, а тому, на думку позивача, зазначені правочини, та всі інші правочини вчинені уповноваженою особою є незаконними, протиправними та підлягають визнанню недійсними.
Позивачем зазначено, що уповноваженій особі делегуються саме ті повноваження, які має право вчиняти Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, а тому уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Біла І.В. не мала права укладати зазначені договори, оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не був наділений правами на укладення правочинів від імені банку.
Також, позивачем зазначено, що ПАТ "Укрінбанк" та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб були позбавлені права укладати такі правочини, оскільки відповідно до чинного законодавства лише банки та фінансові установи мають права надавати позику під процент, при цьому Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що не має на меті отримання прибутку.
16.05.2017 на адресу Господарського суду міста Києва від позивача, в порядку ст. 22 ГПК України, надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" просить суд:
- визнати недійсним договір цільової позики №42 від 01.02.2016 щодо надання позики в сумі 1459543,23 грн, укладений між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" (теперішня назва Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія").
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2017 відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" про збільшення розміру позовних вимог.
Розгляд справи неодноразово відкладався та зупинялось провадження.
16.12.2020 на адресу Господарського суду м. Києва від Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" надійшла заява про зміну предмету позову від 15.12.2020, в якій позивач просить суд:
- визнати недійсним договір цільової позики №42 від 01.02.2016, укладений між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк".
З приводу заяви Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" від 15.12.2020 про зміну предмету позову, господарським судом Луганської області зазначено наступне.
Відповідно до ч.3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.
Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.
Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі 923/1061/18, від 19.12.2019 у справі № 925/185/19, від 23.01.2020 у справі №925/186/19).
При цьому приписами ч.4 статті 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.
Судом встановлено, що звертаючись до суду із заявою про зміну предмету позову, Публічним акціонерним товариством "Українська інноваційна компанія" було заявлено ще одну нову вимогу, а саме: визнати недійсним договір цільової позики №42 від 01.02.2016, укладений між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк".
З урахуванням викладеного, оскільки позивачем фактично було заявлено нову позовну вимогу, господарський суд дійшов висновку, що заява ПАТ "Українська інноваційна компанія" в розумінні ст. 46 ГПК України не є заявою про зміну предмету позову, а тому не приймається до розгляду.
Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в письмових поясненнях без номеру від 12.01.2021 зазначено, що станом на день подання письмових пояснень ПАТ "Укрінбанк" не має права здійснювати банківську діяльність, а його керівники є неповноважними як керівники банку. До моменту, коли власники ПАТ "Укрінбанк" приведуть діяльність банку у відповідність з вимогами банківського законодавства, у тому числі щодо достатності нормативів капіталу та ліквідності, а після чого Національний банк України проінспектує ПАТ "Укрінбанк" та підтвердить відповідність діяльності останнього вимогам чинного законодавства та підтвердить правомочність його керівників, у Фонду відсутні правові підстави для повернення майна, активів та документації банку, адже Фонд не може повернути таке майно, активи та документацію юридичній особі, яка не має право займатись банківською діяльністю.
Враховуючи, що ПАТ "Укрінбанк" на ринок та під нагляд регулятора не повернувся, тому залишається під контролем Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Фондом гарантування вкладів фізичних осіб зазначено, що в своїй постанові від 10.12.2019 по справі №925/698/16 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що скасування судом або визнання неправомірним (незаконним) рішення Фонду про запровадження тимчасової адміністрації чи початок процедури ліквідації банку не означає автоматичного припинення управління банком Фондом. Управління банком Фондом у такому разі припиняється лише після прийняття Національним банком України рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, відновлення банківської ліцензії і повернення банку під нагляд НБУ.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів до 01.11.2020; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дашко Ігоря Валерійовича.
15.05.2020 оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про відкриття провадження у справі № 913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".
У судовому засіданні 09.03.2021 постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання в межах строку підготовчого провадження на 24.03.2021 об 11 год. 00 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.
У судовому засіданні 24.03.2021 постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання в межах строку підготовчого провадження на 14.04.2021 об 11 год. 00 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.
У судовому засіданні 14.04.2021 постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання в межах строку підготовчого провадження на 27.04.2021 об 11 год. 00 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.
У судовому засіданні 27.04.2021 постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання в межах строку підготовчого провадження на 11.05.2021 об 11 год. 00 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.
11.05.2021 на електрону адресу Господарського суду Луганської області від Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" надійшли письмові пояснення без номеру від 11.05.2021, в яких позивач зазначив, що Публічне акціонерне товариство "Укрінбанк" (з 13.07.2016 Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія") не віднесено до категорії неплатоспроможних, оскільки в судовому порядку скасована Постанова Національного банку України №934 від 24.12.2015 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних" не породжує жодних правових наслідків від моменту її прийняття Національним банком України. Норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності" відносно продовження процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку не розповсюджується на ПАТ "Укрінбанк" (ПАТ "Українська інноваційна компанія") оскільки ця юридична особа не віднесена до категорії неплатоспроможних.
За таких обставин, на думку позивача, у ПАТ "Укрінбанк" не триває процедура введення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб неплатоспроможного банку з ринку, і відповідно вимоги ч. 3 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не можуть розповсюджуватись на правочини, укладені керівником юридичної особи.
Позивачем зазначено, що Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності" набрав чинності 23.05.2020, в свою чергу, договір іпотеки був укладений між сторонами 08.02.2016. а в силу ст. 58 Конституції України закони не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність осіб; ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавались законом як правопорушення.
У судовому засіданні 11.05.2021 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 20.05.2021 об 11 год. 00 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.
У судовому засіданні 20.05.2021 постановлено ухвалу про оголошення перерви з розгляду справи по суті на 09.06.2021 о 10 год. 30 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.
У судовому засіданні 09.06.2021 постановлено ухвалу про оголошення перерви з розгляду справи по суті на 17.06.2021 об 11 год. 00 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.
У судовому засіданні 17.06.2021 Фондом гарантування вкладів заявлено усне клопотання про залишення позову без розгляду оскільки позивач не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Судом встановлено, що станом на день розгляду справи доказів належного повідомлення позивача про оголошення перерви з розгляду справи по суті на 17.06.2021 об 11 годині 00 хвилин в матеріалах справи відсутні, тому господарський суд дійшов висновку відмовити у задоволенні клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про залишення позову без розгляду.
У судовому засіданні 17.06.2021 постановлено ухвалу про оголошення перерви з розгляду справи по суті на 30.06.2021 о 14 год. 00 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.
У судовому засіданні 30.06.2021 постановлено ухвалу про оголошення перерви з розгляду справи по суті на 20.07.2021 об 11 год. 00 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.
У судовому засіданні 20.07.2021 постановлено ухвалу про оголошення перерви з розгляду справи по суті на 21.07.2021 о 15 год. 00 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в письмових поясненнях без номеру від 19.07.2021 просить суд відмовити у задоволенні позову посилаючись на положення ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, якими передбачено, що визнання протиправним (незаконним) індивідуального акта/рішення Національного банку України та/або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виведення з ринку/ліквідації банку не може бути підставою для застосування способів захисту у вигляді визнання недійсними, нечинними, протиправними та скасування будь яких рішень, правочинів або інших дій/визнання протиправною бездіяльності, прийнятих, вчинених або допущених у процедурі виведення неплатоспроможного банку з ринку/ліквідації банку.
Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" в запереченнях на письмові пояснення відповідача без номеру від 21.07.2021 щодо відмови у задоволені позову на підставі ст. 5 Господарського процесуального кодексу України зазначило, що на момент прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності", яким було викладено ст. 5 Господарського процесуального кодексу України в новій редакції, постанова Правління Національного банку України №180 від 22.03.2016 та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №385 від 22.03.2016 були в судовому порядку визнані протиправними та скасовані.
Позивач, посилаючись на положення ст. 58 Конституції України, якими закріплено принцип, що закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, зазначає про неможливість застосування положень ст. 5 Господарського процесуального кодексу України до даних правовідносин, що виникли до внесення змін до законодавства.
Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Луганської області, -
01.02.2016 між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" Білої Ірини Володимирівни (позичальник за договором), було укладено договір цільової позики №42, за умовами якого, у відповідності до п.6 ч.2 ст. 20 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд передає у власність позичальника грошові кошти (позику) у розмірі, визначеному п.1.3 договору, а позичальник зобов`язується використати позику за цільовим призначенням, та повернути її Фонду у строк, визначений у п.4 договору та сплатити проценти за її користування.
Додатковим договором до договору цільової позики від 08.02.2016 сторони погодили доповнити договір п.1.8 та викласти його в наступній редакції: "З метою часткового забезпечення виконання зобов`язань за договором позичальник надає фонду в іпотеку нерухоме майно загальною вартістю 168669000,00 грн, а саме:
- нежилий будинок в цілому, загальною площею 4377,40 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Смирнова Ласточкіна, 10-А, ринковою вартістю 156405700,00 грн та належить Публічному акціонерному товариству "Український інноваційний банк" на праві колективної власності";
Іпотека вищевказаної нерухомості оформляється окремими іпотечними договорами."
Предметом іпотеки за договором є нерухоме майно:
- нежилий будинок в цілому, загальною площею 4377,40 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Смирнова Ласточкіна, 10-А, та належить іпотекодавцю на праві колективної власності.
Документом, що підтверджує право власності іпотекодавця на нежилий будинок, що є предметом іпотеки, виступає Свідоцтво про право власності серія НБ №010000869, видане Головним управлінням житлового господарства та майна міста 23.10.1997, на підставі наказу "Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна" №405-В від 07.10.1997.
Вартість предмета іпотеки за згодою сторін становить 156405700,00 грн (п.2.2. іпотечного договору).
Договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання іпотекодавцем зобов`язань за основним договором та сторонами за іпотеченим договором (п.9.1. іпотечного договору).
Звертаючись до суду з даним позовом, позивачем зазначено про незаконність укладення договору іпотеки уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білою І.В., оскільки в судовому порядку Постанова Правління Національного банку України №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "УКРІНБАНК" та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку" були визнані протиправними та скасовані, що в свою чергу свідчить про відсутність цивільної дієздатності для вчинення будь яких правочинів від імені ПАТ "Укрінбанк".
13.07.2016 на позачергових загальних зборах акціонерів Публічного акціонерного товариства Український інноваційний банк, було прийнято рішення про затвердження Статуту товариства в новій редакції, рішення про зміну назви товариства на Публічне акціонерне товариство Укрінком.
28.03.2017 рішенням позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства Укрінком, змінено найменування товариства як юридичної особи з Публічного акціонерного товариства Укрінком на Публічне акціонерне товариство Українська інноваційна компанія, затверджено статут в новій редакції.
Відомості про це були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 05839888, тобто такий самий, як у ПАТ Укрінбанк.
Відповідно до частини другої статті 215 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
За правилами частини першої статті 216 ЦК України недійсним правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Згідно ч. 1 ст. 202, ч. 2 ст. 203, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами); правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Судом встановлено, що 01.10.2015 Правлінням Національного Банку України було прийнято Постанову №659/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії проблемних" строком на 180 днів.
24.12.2015 Правлінням Національного банку України прийнято постанову №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних", та Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 по справі №826/1162/16 визнано протиправними та скасовані Постанова Правління Національного банку України №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних" та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 по справі №826/1162/16 апеляційні скарги Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 по справі №826/1162/16 залишені без задоволення, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва залишена без змін.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 по справі №826/1162/16 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 по справі №826/1162/16 та ухвалу Київського адміністративного суду від 14.04.2016 залишено без змін.
22.03.2016 Правлінням Національного банку України на підставі пропозиції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" винесено постанову №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Укрінбанк".
Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку".
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2016 по справі №826/5325/16 визнані протиправними та скасовані Постанова Правління Національного банку України №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Укрінбанк" та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку".
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 постанова Окружного адміністративного суду м. Києва по справі №826/5325/16 від 29.04.2016 залишена без змін.
В той же час, рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Український інноваційний банк" (ПАТ "Укрінбанк"), оформленим протоколом №3 від 22.11.2016, змінено найменування товариства як юридичної особи з ПАТ "Український інноваційний банк" на ПАТ "Укрінком", затверджено статут в новій редакції.
Рішенням позачергових зборів акціонерів ПАТ "Укрінком", оформленим протоколом №6 від 28.03.2017, змінено найменування товариства як юридичної особи з ПАТ "Укрінком" на ПАТ "Українська інноваційна компанія", затверджено статут в новій редакції.

Відповідно до п.1.1. Статуту ПАТ "Українська інноваційна компанія" продовжує свою діяльність на підставі статуту, шляхом зміни найменування з ПАТ "Укрінком", перереєстрованого приватним нотаріусом Сазоновою О.М. 13.07.2016, номер запису 6038947, ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 05839000, на ПАТ "Українська інноваційна компанія", яке є набувачем всіх прав та обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк" та ПАТ "Укрінком".

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016 по справі №826/5325/16 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2016 по справі №826/5325/16 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 по справі №826/5325/16 залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 24.10.2017 по справі №826/1162/16 скасовані судові рішення судів попередньої інстанції, відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування Постанови Національного банку України про неплатоспроможність банку та Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

14.12.2017 Окружний адміністративний суд м. Києва постановою по справі №826/14033/17 задовольнив позовні вимоги ПАТ "Українська інноваційна компанія", визнав незаконним та скасував Постанову Правління Національного банку України від 24.12.2015 №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних" та Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 №239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Постановою від 20.02.2018 по справі №826/14033/17 Київський апеляційний адміністративний суд залишив без змін постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №826/14033/17 від 09.08.2019 відмовлено у задоволенні касаційних скарг, залишені без змін постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017 та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018 щодо визнання незаконним та скасування Постанови Правління Національного банку України від 24.12.2015 №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних" та Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 №239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.04.2017 по справі №826/11199/16 у задоволені позову Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М., треті особи: Національний банк України, Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними дій, скасування рішень та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.06.20217 апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Тетяни Анатоліївни, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Національний банк України, Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» Оберемко Роман Анатоліїйович, публічне акціонерне товариство «Укрінком» про визнанання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії залишено без задоволення. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2017 року залишено без змін.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.04.2019 касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без задоволення. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2017 року у справі № 826/11199/16 залишено без змін.

В постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №826/11199/16 від 19.04.2019 зазначено, що колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо того, що повноваження щодо повного та виняткового управління банком виникає у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб після прийняття Національним банком України рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та в подальшому - рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

В той же час, станом на дату виникнення спірних правовідносин вказані рішення Правління Національного банку України скасовані в судовому порядку, що, в свою чергу, відновлює повноваження органів управління банку.

Також судом встановлено, що 08.02.2016 між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (іпотекодержатель) та Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" Білої Ірини Володимирівни (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого іпотекою за цим договором забезпечується часткове задоволення вимог іпотекодержателя в розмірі 156405700,00 грн, що випливають з договору цільової позики, укладеного в письмовій формі між іпотекодавцем та іпотекодержателем 01.02.2016 з усіма змінами та доповненнями, що можуть бути внесені у майбутньому, відповідно до якого іпотекодавцю надається цільова позика на загальну суму ,23 грн строком повернення не пізніше 24.03.2016 зі сплатою 12,5% річних, на умовах, що обумовлені вищезазначеним договором цільової позики.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Частиною другою статті 56 Закону України «Про Національний банк України» установлено, що НБУ видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Нормативно-правові акти НБУ видаються у формі постанов Правління НБУ, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління НБУ. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно із законом пом`якшують або скасовують відповідальність (частина четверта статті 56 Закону «Про Національний банк України»).

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у межах своїх функцій та повноважень Фонд здійснює нормативне регулювання системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд приймає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами. Фонд видає нормативно-правові акти у формі інструкцій, положень, правил. Нормативно-правові акти Фонду підлягають державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

24.12.2015 Правлінням Національного банку України прийнято постанову №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних", та Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ " Укрінбанк " та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

22.03.2016 Правлінням Національного банку України на підставі пропозиції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "Укрінбанк" винесено постанову №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Укрінбанк".

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Зазначені правові акти Національного банку України, зважаючи на їх юридичну силу та властивості, є правовими актами індивідуальної дії, мають чітко виражений організаційно-розпорядчий, персоніфікований характер, чинність та юридична сила яких спрямовані передусім на особу, якій він адресований, і породжують конкретні правовідносини, обумовлені ним, зокрема спрямований на реалізацію заходів впливу щодо конкретного банку - ПАТ "Укрінбанк", а не стосовно невизначеного кола осіб, та дія його вичерпується одноразовим застосуванням.

Разом з цим, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/5325/16 від 29.04.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016, визнано протиправними та скасовані Постанова Правління Національного банку України №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Укрінбанк" та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Зобов`язано Національний банк України (в особі його відповідальних осіб, до повноважень яких відноситься вчинення відповідних дій) вчинити всі необхідні дії щодо відновлення функціонування Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» в якості банківської установи - в обсязі та стані, який існував до прийняття постанови правління Національного банку України № 180 від 22.03.2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» (в т.ч., але не виключно - дозволити усі початкові платежі Публічному акціонерному товариству «Український Інноваційний Банк» у системі електронних платежів (СЕП) та відновити роботу Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» у системі обміну інформацією та виконання платежів SWIFT, Національному банку України повідомити усі банки про відновлення роботи Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» у зазначених вище системах).

На виконання вказівок Вищого господарського суду України, які викладені у постанові від 28.02.20217, господарський суд зазначає, що скасування акта суб`єкта владних повноважень як спосіб захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Визнання ж акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2021 по справі №9901/526/19, яка узгоджується з п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративні справі".

Внаслідок визнання незаконними і скасування судом постанови Правління Національного банку України "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Укрінбанк" №180 від 22.09.2016 та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №385 від 22.03.2016 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку", ці акти не породжують жодних правових наслідків від часу їх прийняття.

Отже, зважаючи на те, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/5325/16 від 29.04.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016, визнані протиправними та скасовані Постанова Правління Національного банку України №180 від 22.03.2016 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Укрінбанк" та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №385 від 22.03.2016 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку", вказані постанови та рішення не породжують жодних правових наслідків від моменту їх прийняття, у зв`язку з чим, відсутні правові підстави вважати, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Укрінбанк" правомочна виступати в інтересах ПАТ "Укрінбанк", в тому числі укладати та підписувати договори від імені та в інтересах ПАТ "Укрінбанк".

При цьому господарський суд зазначає, що постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2016 по справі №826/5325/16, яка залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016, якою зобов`язано Національний банк України (в особі його відповідальних осіб, до повноважень яких відноситься вчинення відповідних дій) вчинити всі необхідні дії щодо відновлення функціонування Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» в якості банківської установи - в обсязі та стані, який існував до прийняття постанови правління Національного банку України № 180 від 22.03.2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» (в т.ч., але не виключно - дозволити усі початкові платежі Публічному акціонерному товариству «Український Інноваційний Банк» у системі електронних платежів (СЕП) та відновити роботу Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» у системі обміну інформацією та виконання платежів SWIFT, Національному банку України повідомити усі банки про відновлення роботи Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» у зазначених вище системах) станом на день розгляду даної справи є невиконаною.

В рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_1 щодо офіційного тлумачення положень пункту 20 частини першої статті 106, частини першої статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012, зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання (абзаци сьомий, восьмий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини).

Конституційний Суд України, беручи до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, вважає, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом.

Конституційний Суд України наголошує, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність (абзаци тринадцятий, чотирнадцятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 26 Закону України „Про виконавче провадження (щодо забезпечення державою виконання судового рішення) від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019).

З приводу тверджень відповідача щодо необхідності відмови у задоволені позову на підставі ч. 4 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, господарським судом зазначено, що, пунктом 7 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" передбачено, що судові провадження в господарських справах за позовом учасника та/або колишнього учасника банку про захист прав або інтересів, які були порушені внаслідок виведення банку з ринку на підставі протиправного (незаконного) індивідуального акта Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішення Кабінету Міністрів України, судовий розгляд яких станом на день набрання чинності цим Законом не завершений у судах першої, апеляційної або касаційної інстанцій шляхом ухвалення рішення (ухвали, постанови), у разі невідповідності обраних позивачем способів захисту вимогам частин третьої, четвертої статті 5 Господарського процесуального кодексу України підлягають закриттю у відповідній частині судом, який розглядає справу, а не прийняттям рішення про відмову у задоволенні позову, як зазначає Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 5 ГПК України визнання протиправним (незаконним) індивідуального акта/рішення, зазначеного у частині третій цієї статті, не може бути підставою для застосування способів захисту у вигляді визнання недійсними, нечинними, протиправними та скасування будь-яких рішень, правочинів або інших дій/визнання протиправною бездіяльності, прийнятих, вчинених або допущених у процедурі виведення неплатоспроможного банку з ринку/ліквідації банку.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 ГПК України єдиним способом захисту прав осіб, які є (були) учасниками банку і права та інтереси яких були порушені внаслідок виведення неплатоспроможного банку з ринку або ліквідації банку на підставі протиправного (незаконного) індивідуального акта Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішення Кабінету Міністрів України, є відшкодування завданої шкоди у грошовій формі.

Аналізуючи зміст зазначених норм, господарським судом зазначено, що положення ч. 4 є кореспондуючими до положень ч. 3 ст. 5 ГПК України та повинні застосовуватись у їх сукупності.

А саме, відповідно до сталої судової практики Верховного Суду, обов`язковою умовою для закриття провадження у справі через невідповідність обраного позивачем способу захисту права є встановлення судом певної сукупності обставин, визначених частинами 3, 4 статті 5 Господарського процесуального кодексу України. Суду необхідно встановити: 1) чи є або був позивач учасником банку; 2) чи порушені права або інтереси позивача як учасника банку внаслідок виведення неплатоспроможного банку з ринку або ліквідації банку.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 08.06.2021 у справі №910/18211/19, від 07.10.2020 у справі №910/17541/19 та від 27.10.2020 у справі №910/17630/19.

За таких обставин, твердження відповідача щодо необхідності відмови у задоволені позову на підставі ч. 4 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України спростовуються вищевикладеним, оскільки зазначеним положенням та положенням п.7 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності" встановлений спеціальний суб`єктний склад учасників справи, зокрема це особи, які є (були) учасника банку і права та інтереси, яких були порушені внаслідок виведення банку з ринку на підставі протиправного (незаконного) індивідуального акта Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З приводу тверджень відповідача щодо продовження процедури виведення банку з ринку на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності", господарським судом зазначено наступне.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року №1-рп/1999, Конституційним Судом України зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього (абзаци другий, третій пункту 2 мотивувальної частини).

Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті (абзаци третій, четвертий пункту 3 мотивувальної частини).

Положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи) (пункт 1 резолютивної частини).

Конституційний Суд України вважає, що вказані положення Основного Закону України передбачають загальновизнані принципи дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, а саме: принцип їх безпосередньої дії, тобто поширення тільки на ті відносини, які виникли після набуття чинності законами чи іншими нормативно-правовими актами, та принцип зворотної дії в часі, якщо вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи (абзац перший, речення перше абзацу другого пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України та за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 про офіційне тлумачення положень Кримінального кодексу України 1960 року із змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального та Виправно-трудового кодексів України від 22 лютого 2000 року № 1483ІІІ, щодо їх дії в часі у взаємозв`язку із положеннями статті 8, частини першої статті 58, пункту 22 частини першої статті 92, частини другої статті 152, пункту 1 розділу ХV „Перехідні положення Конституції України, статті 73 Закону України „Про Конституційний Суд України, частини другої статті 4, частин першої, третьої, четвертої статті 5, частини третьої статті 74 Кримінального кодексу України 2001 року (справа про заміну смертної кари довічним позбавленням волі) від 26 січня 2011 року № 1-рп/2011).

Конституційний Суд України вважає, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування (абзаци четвертий, п`ятий пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Перший сенат) у справі за конституційними скаргами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів 2, 3 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури" від 28 січня 2016 року № 955-VIII зі змінами від 12 липня 2019 року № 5-р(I)/2019).

За таких обставин, оскільки постанова Правління Національного банку України №180 від 22.03.2016 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" та Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №385 від 22.03.2016 "Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку " в судовому порядку були визнані протиправними та скасовані, та ліквідаційна процедура завершена, застосування до даних правовідносин положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності" є неможливим.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що вимога позивача визнати недійсним іпотечний договір від 08.02.2016, укладений між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу Соколовим О.Є., зареєстрований в реєстрі за №112, є законною обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.12 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання судом недійсним кредитного договору, в якому виконання зобов`язання позичальника забезпечено заставою майна, а також у разі визнання недійсним договору застави, яким забезпечується виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, суд накладає на таке майно арешт. Такий арешт може бути скасовано з підстав, передбачених законом.

За таких обставин, оскільки судом іпотечний договір від 08.02.2016, укладений між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу Соколовим О.Є., зареєстрований в реєстрі за №112 визнано недійсним, господарський суд дійшов висновку, про необхідність накладення арешту на об`єкт нерухомого майна (предмет іпотеки): нежилий будинок в цілому, загальною площею 4377,40 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129,232-233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним іпотечний договір від 08.02.2016, укладений між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу Соколовим О.Є., зареєстрований в реєстрі за №112.

3. Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378 грн 00 коп.

4. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

5. Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна (предмет іпотеки): нежилий будинок в цілому, загальною площею 4377,40 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Дане рішення відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом.

Строк пред`явлення даного рішення до виконання до 22.07.2024.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Позивач (стягувач) - Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404, ідентифікаційний номер 05839888)

Відповідач (боржник) - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових стрільців, буд. 17, м. Київ, 04053, ідентифікаційний номер 21708016)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соколов Олександр Євгенович (місцезнаходження: пр-т. Героїв Сталінграду, буд. 6-Б, корпус 2, офіс 3, м. Київ, 04210)

Повний текст рішення складено та підписано 03.08.2021.

Суддя С. В. Масловський