РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.08.2021Справа № 910/7197/21

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК ІНЖИНІРИНГ» (02140, м. Київ, вул. Лариси Руденко, буд. 6-А) до Акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28) про стягнення 800 000,00 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕК ІНЖИНІРИНГ» (далі - позивач, ТОВ «ТЕК ІНЖИНІРИНГ») звернулось до Господарського суду міста Києва (далі - суд) з позовною заявою до Акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» (далі - відповідач, АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ») про стягнення суми забезпечення виконання договору в розмірі 800 000,00 грн та покладення судових витрат на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «ТЕК ІНЖИНІРИНГ» повністю виконано умови Договору № 13/24т-2019 на поставку товару з супутніми послугами від 21.01.2019 та сплачено штрафні санкції за порушення строків вказаної поставки, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» суму забезпечення виконання договору, отриману останнім на підставі Договору про надання гарантії № 12414/ЮГ-19 від 24.01.2019 та банківської гарантії № 12414 від 24.01.2019, яка забезпечувала виконання позивачем зобов`язань за Договором на поставку товару з супутніми послугами № 13/24т-2019 від 21.01.2019, а також передбачених ним сум неустойок (пені, штрафів), оскільки відповідно до ст. 546 ЦК України та Порядку закупівель товарі, робіт та послуг, затвердженого наказом ТОВ «ТЕК ІНЖИНІРИНГ» від 01.08.2017 № 497 гарантія є видом забезпечення виконання зобов`язань, яке повертається після виконання договору.

05.05.2021 автоматизованою системою документообігу Господарського суду міста Києва здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 910/7197/21 та справу передано на розгляд судді Демидову В.О.

Ухвалою суду від 11.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

07.06.2021 від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Також 07.06.2021 представником відповідача було надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Вказаний відзив мотивований неналежним виконанням позивачем Договору № 13/24т-2019 на поставку товару з супутніми послугами від 21.01.2019, у зв`язку з порушенням останнім строків поставки товару, що, на думку відповідача, є підставою для настання гарантійного випадку, передбаченого Договором про надання гарантії № 12414/ЮГ-19 від 24.01.2019 та банківської гарантією № 12414 від 24.01.2019, відповідно до умов яких гарантійним випадком є невиконання та/або неналежне виконання ТОВ «ТЕК ІНЖИНІРИНГ» своїх зобов`язань умов Договору, що належне виконання яких забезпечувалось банківською гарантією.

Як зазначав відповідач, в даному випадку гарантія має забезпечувальну функцію, забезпечення належного виконання зобов`язань, компенсаційний характер, так і виступає мірою відповідальності за порушення умов договору.

Ухвалою суду від 10.06.2021 у задоволенні заяви про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено.

15.06.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній зазначив, що відповідач помилково ототожнює поняття невиконання та неналежного виконання зобов`язань і посилається на справу № 910/4460/19. Умовами Договору та банківської гарантії передбачається забезпечення саме виконання зобов`язань, у зв`язку з чим, забезпечення виконання зобов`язань по Договору повертається після виконання Договору, як це передбачено п. 13.1. Порядку закупівель товарів, робіт та послуг АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ», затвердженого наказом ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» від 01.08.2017 № 497.

Також вказана відповідь на відзив містить посилання на орієнтовну суму оплати правової (правничої) допомоги адвоката в межах 80 000,00 грн, докази якої буде доведено відповідно до норм ГПК України.

16.06.2021 представником відповідача були надані письмові пояснення, який зазначає, що у справі № 910/4460/19 принципалом (позивачем у вказаній справі) було сплачено як суму пені, нараховану за неналежне виконання умов договору в частині поставки товару, так і було задоволено вимоги Бенефіціара щодо сплати пені за прострочення поставки товару за рахунок гарантії, яка покривала зобов`язання по сплаті неустойки. Отже, у разі сплати неустойки двічі, як за рахунок гарантії, яка покривала неустойку, так і самостійно принципалом, відбулося подвійне стягнення неустойки, що й стало підставою для направлення справи на новий розгляд Верховним судом.

22.06.2021 представником відповідача були надані заперечення на відповідь на відзив, в якому останній зазначив, зокрема, що відповідно до п. 13.3. Порядку закупівель товарів, робіт та послуг АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ», затвердженого наказом ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» від 01.08.2017 № 497, забезпечення виконання договору не повертається змовником, у разі невиконання учасником умов договору, а порушення зобов`язань по Договору, так і взагалі його невиконання є невиконання його умов.

07.07.2021 позивачем були надані письмові пояснення по справі.

08.07.2021 позивачем було надано клопотання, в якому просив витрати ТОВ «ТЕК ІНЖИНІРИНГ» на професійну правничу допомогу у розмірі 41 000, 00 грн, за результатами розгляду даної справи, покласти на відповідача, на підтвердження чого були долучені відповідні документи.

15.05.2021 представником відповідача були надані заперечення на клопотання позивача щодо витрат на професійну правничу допомогу, згідно яких сума витрат на професійну правничу допомогу є істотно завищеною та, в разі задоволення позову, просив суд відмовити у покладенні на АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 800,00 грн, а розмір решти вимог на професійну правничу допомогу зменшити на 90%.

28.07.2021 представником відповідача були надані письмові пояснення по справі.

06.08.2021 від представника позивача надійшли пояснення на заперечення відповідача щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною першою ст. 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини восьмої ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Між ТОВ «ТЕК ІНЖИНІРИНГ» (далі - Постачальник) та АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» (далі - Покупець) був укладений Договір № 13/24т-2019 на поставку товару з супутніми послугами від 21.01.2019 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого, Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві обладнання для лабораторії тампонажних розчинів (далі - Товар) та надати послуги по встановленню, підключенню, пусконалагоджувальним роботам лабораторного обладнання, навчанню персоналу Покупця роботі на обладнанні (далі - Послуги), зазначені у специфікації, що додається до Договору і є його невід`ємною частиною, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар та Послуги.

Відповідно до п. 1.2. Договору, найменування, асортимент Товару та Послуг, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю Товару/Послуг та загальна ціна Договору вказується у -специфікації (далі - Специфікація), яка є Додатком № 1 до Договору та є його невід`ємною частиною.

Пунктом 1. Специфікації № 1 від 21.01.2019 передбачено, що загальна вартість Товару та Послуг складає: 16 000 000,00 грн.

Згідно з п. 5.1. Договору, строк поставки/надання, умови та місце поставки/надання Товару/Послуг, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в Специфікації до цього Договору.

За умовами п. 3 Специфікації № 1 від 21.01.2019, сторони дійшли згоди, що строк поставки товару: 180 календарних днів після укладення договору.

Умовами абз. 1 п. 5.3. Договору сторони погодили, що датою поставки Товару є дата підписання уповноваженими представниками Сторін акту приймання-передачі товару, форма якого (для неризидентів) наведена у Додатку № 3 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною або дата видаткової накладної. Право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з дати підписання сторонами акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної (при наявності двох дат, датою підписання акту приймання-передачі товару або видаткової накладної вважається дата підписання Покупцем).

Відповідно до п. 4 Специфікації № 1 від 21.01.2019, сторонами передбачено умови та строки оплати, зокрема: оплата за поставлений товар здійснюється протягом 30 календарних днів з дати підписання акту приймання-передачі товару або видаткової накладної. Оплата за надані послуги здійснюється протягом 30 календарних днів з дати підписання акту приймання-передачі виконаних наданих послуг.

Пунктом 7.10. Договору передбачено, що у разі невиконання Постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки Товару та/або надання Послуг у строки, зазначені у даному Договорі, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару та/або від вартості Послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачується у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару та/або від вартості Послуг, з яких допущено прострочення надання.

За порушення строків оплати Покупець сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі 0,001% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. На вимогу Постачальника, покупець зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми (п. 7.11 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, належне виконання позивачем та відповідачем умов вказаного Договору було предметом розгляду Господарського суду міста Києва у справі № 910/1205/20.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 у справі № 910/1205/20 встановлено, що поставка товару відбулася з простроченням строку на її поставку, у зв`язку з чим з ТОВ «ТЕК ІНЖИНІРИНГ» стягнуто пеню в сумі 85 946,19 грн та 1 921,00 грн судового збору; встановлено, оплату товару та наданих послуг здійснено з порушенням строків, у зв`язку з чим з АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» стягнуто пеню в сумі 10 171,47 грн, 3% річних в сумі 83 601,11 грн, інфляційні втрати в сумі 34 937,88 грн, 1 930,66 грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14 360,00 грн.

Рішення набрало законної сили 10.02.2021 відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 у справі № 910/1205/20.

Як вказано в частині четвертій статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії (постанова Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 11.12.2018 у справі № 910/3055/18).

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Отже, рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 у справі № 910/1205/20, які набрали законної сили у порядку статті 85 ГПК України, не можуть бути поставлено під сумнів, а інші рішення, в тому числі і у даній справі, не можуть йому суперечити.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 позивачем було сплачено відповідачу 87 867,19 грн, у тому числі пеня в сумі 85 946,19 грн та 1 921,00 грн судового збору, в свою чергу відповідачем було сплачено позивачу 145 001,12 грн, у тому числі пеня в сумі 10 171,47 грн, 3% річних в сумі 83 601,11 грн, інфляційні втрати в сумі 34 937,88 грн, 1 930,66 грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14 360,00 грн, що підтверджується випискою з рахунку станом на 11.03.2021, копія якої долучена до матеріалів справи.

Відповідно до п. 10.1. Договору, Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками Сторін (за наявності), за умови надання Постачальником забезпечення виконання своїх зобов`язань по Договору, які відповідають вимогам, вказаним у п. 10.2 Договору і діє до повного виконання Сторонами зобов`язань.

Пунктом 10.2. Договору передбачені вимоги забезпечення виконання зобов`язань по Договору Постачальником, а саме: забезпечення виконання зобов`язань по Договору здійснюється до укладання Договору в один із способів:

(1) у формі грошових коштів. Сума грошових коштів, як забезпечення виконання зобов`язань по даному Договору повинна бути перерахована Постачальником на окремий рахунок, наданий Покупцем та повинна бути не меншою 5% від загальної вартості Договору, або

(2) надання банківської гарантії або стендбай акредитиву виконання зобов`язань по Договору. Банківська гарантія або стендбай акредитиву повинна/ен відповідати вимогам, вказаним у Типовій формі банківської гарантії стендбай акредитиву виконання зобов`язань Постачальника за Договором, яка є Додатком № 6 до Договору та її сум повинна бути не менше 5% від загальної вартості (ціни) Договору.

На виконання вимог вказаного пункту Договору, 24.01.2019 між Акціонерним товариством «Комерційний банк «ГЛОБУС» (далі - Банк-Гарант) та ТОВ «ТЕК ІНЖИНІРИНГ» (далі - Принципал) укладено Договір про надання гарантії № 12414/ЮГ-19 (гарантія виконання) від 24.01.2019 (далі - Договір гарантії) відповідно до п. 1.1 якого, даний Договір регулює правовідносини Сторін щодо надання Баком-Гарантом гарантії виконання договору (надалі - Гарантія або Гарантійне зобов`язання) з метою забезпечення належного виконання Принципалом умов Договору на поставку товару з супутніми послугами № 13/24т-2019 від 21.01.2019, що укладений за результатами процедури допорогової закупівлі: « 38540000-2 Випробувальні та вимірювальні пристрої і апарати (Лабораторне обладнання для дослідження тампонажних розчинів)» номер процедури закупівлі: УкрНДІгаз 18Т-169, затверджена протоколом засідання Тендерного комітету від 11.07.2018 № УкрНДІгаз 18Т-169 (оголошення № UA-2018-10-22-0008370-b № УкрНДІгаз-169 від 22.10.2018) та протоколу вибору переможця допорогової закупівлі № УкрНДІгаз 18Т-169 (А) від 12.12.2018, укладеного Принципалом з АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ», перед Бенефіціаром (далі - Основне зобов`язання).

Згідно з п. 1.2. Договору гарантії передбачено, що гарантійним випадком є невиконання/неналежне виконання Принципалом перед Бенефіціаром Основного зобов`язання.

Пунктом 2.1. Договору гарантії передбачена сума і валюта Гарантії: 800 000,00 грн (далі - Гарантійна сума). Строк дії Гарантії - по 26.08.2019 (п. 2.2. Договору гарантії).

Відповідно до п. 12.1. Договору гарантії, цей Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та діє до дня повного виконання Сторонами зобов`язань за цим Договором.

24.01.2019 АТ «КБ «ГЛОБУС» було надану банківську гарантію № 12414 від 24.01.2019, відповідно до умов якої АТ «КБ «ГЛОБУС» гарантує належне виконання ТОВ «ТЕК ІНЖИНІРИНГ» зобов`язань по виконанню Договору на поставку товару з супутніми послугами № 13/24т-2019 від 21.01.2019, що укладений за результатами процедури допорогової закупівлі: « 38540000-2 Випробувальні та вимірювальні пристрої і апарати (Лабораторне обладнання для дослідження тампонажних розчинів)» номер процедури закупівлі: УкрНДІгаз 18Т-169, затверджена протоколом засідання Тендерного комітету від 11.07.2018 № УкрНДІгаз 18Т-169 (оголошення № UA-2018-10-22-0008370-b № УкрНДІгаз-169 від 22.10.2018) та протоколу вибору переможця допорогової закупівлі № УкрНДІгаз 18Т-169 (А) від 12.12.2018, укладеного ТОВ «ТЕК ІНЖИНІРИНГ» з АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ».

Згідно умов вказаної банківської гарантії, Гарант безвідкладно та безумовно та без заперечень зобов`язується виплатити Бенефіціару на письмову вимогу будь-яку суму вказану у письмовій вимозі Бенефіціара, що не перевищує 800 000,00 грн, не пізніше 5 робочих днів з дати отримання письмової вимоги Бенефіціара, що містить вказівку на те, в чому полягає порушення Принципалом зобов`язань, в забезпечення якого видана ця гарантія.

Ця гарантія забезпечує виконання за вказаним вище Договором, а також сплату неустойок (пені, штрафів), передбачених Договором, нарахованим з моменту виникнення у Бенефіціара права на їх нарахування, до дати Вимоги. Зобов`язання Гаранта перед Бенефіціаром вважаються належним чином виконаним з дати фактичного надходження грошових коштів на поточний рахунок Бенефіціара, вказаний у вимозі Бенефіціара.

Ця гарантія є безумовною та набуває чинності на умовах встановлених в Договорі про надання гарантії № 12414/ЮГ-19 від 24.01.2019 та діє до 26.08.2019.

06.08.2019 АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» звернулось до АТ «КБ «ГЛОБУС» з вимогою № 08/2740-7 по банківській гарантії № 12414 від 24.01.2019, в якій вимагало сплати 800 000,00 грн у зв`язку з невиконанням ТОВ «ТЕК ІНЖИНІРИНГ» зобов`язань по Договору в частині поставки товару.

13.01.2020 АТ «КБ «ГЛОБУС» звернувся до ТОВ «ТЕК ІНЖИНІРИНГ» з листом № 1-37, в якому просило перерахувати 800 000,00 грн для здійснення платежу за банківською гарантією № 12414 від 24.01.2019, у зв`язку із повторним зверненням АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» з вимогою про таку сплату.

16.01.2020 ТОВ «ТЕК ІНЖИНІРИНГ» здійснено перерахування АТ «КБ «ГЛОБУС» 800 000,00 грн, що підтверджується випискою по особовим рахункам від 17.01.2020.

Вимога АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» про сплату 800 000,00 грн була задоволена АТ «КБ «ГЛОБУС» 16.01.2020 після прийняття Верховним Судом постанови від 16.12.2019 у справі № 910/10808/19 про скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 13.08.2019 щодо вжиття заходів забезпечення позову та заборони АТ «КБ «ГЛОБУС» здійснювати перерахування коштів по банківській гарантії № 12414 від 24.01.2019.

Листом № 1-298 від 16.01.2020 АТ «КБ «ГЛОБУС» повідомив ТОВ «ТЕК ІНЖИНІРИНГ» про здійснення оплати в сумі 800 000,00 грн на виконання зобов`язань по гарантії № 12414 від 24.01.2019.

08.04.2021 позивач звернувся до відповідача з вимогою № 0804, в якій, посилаючись на повне виконання умов Договору та повного розрахунку по сплаті пені на виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/1205/20, вимагав повернути суму забезпечення виконання договору за банківсько гарантією в розмірі 800 000,00 грн.

У відповідь на вказану вимогу відповідач надіслав позивачу лист вих. № 198 від 19.04.2021, в якому повідомив про відсутність правової підстави для повернення коштів, сплачених за Гарантією, враховуючи порушення позивачем зобов`язань по Договору в частині строку поставки товару та з огляду на правову природу гарантії, яка є не тільки одним із видів забезпечення виконання зобов`язання, але і виступає мірою відповідальності.

Вказаний лист був надісланий позивачу та отриманий останнім, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладною № 772 від 20.04.2021 та відстеженням трекінгу на офіційному сайті «Укрпошта», копії яких надані в матеріали справи.

Вимога про повернення суми забезпечення виконання Договору за банківсько гарантією № 12414 від 24.01.2019 в розмірі 800 000,00 грн залишені відповідачем без виконання, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою за захистом свого права.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Відповідно до частини першої ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що кореспондується із положеннями ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина друга ст. 509 ЦК України).

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Аналогічні положення містяться у ст. 174 ГК України.

Як зазначалось, між сторонами був укладений Договір № 13/24т-2019 на поставку товару з супутніми послугами від 21.01.2019.

Відповідно до частини першої ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією.

Згідно зі ст. 560 ЦК України, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до частини першої ст. 200 ГК України, гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639 (далі - Положення), відповідно до пункту 9 частини третьої розділу І якого гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

При цьому в частині змісту вимоги та доданих до неї документів законодавцем чітко встановлено, що обов`язковим є зазначення у вимозі або у доданих до неї документах того, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Проте обов`язкового переліку документів, які мають бути додані до вимоги по гарантії, закон не містить, тобто законодавець залишив на розсуд особи, яка складає гарантію, визначення у тексті гарантії певного переліку документів, які повинні бути додані до вимоги за гарантією.

Поряд з цим ст. 1 Уніфікованих правил для гарантій за вимогою в редакції 1992 року (публікація Міжнародної торгової палати № 458 (МТП № 458) визначено, що ці правила застосовуються до будь-якої банківської гарантії або доповненню до неї, яку гарант зобов`язався надати та в якій зазначено, що вона складена згідно з цими правилами (публікація МТП № 458) та обов`язкова для всіх сторін в гарантійному зобов`язанні, якщо інше прямо не зазначено в гарантії або доповненні до неї.

Згідно з п. 2 вказаних Правил гарантія за своєю природою є самостійною угодою, незалежною від основного контракту або тендера, на яких вона ґрунтується, а тому гарант ніяким чином не пов`язаний таким контрактом або тендером, незважаючи на те, що посилання на них міститься в тексті гарантії. Обов`язок гаранта - це сплата грошової суми, зазначеної у гарантії, при представленні письмової вимоги її сплатити і інших документів, зазначених у гарантії, які за зовнішніми ознаками відповідають умовам, описаним у гарантії.

Суд зазначає, що гарантія може забезпечувати як грошове, так і не грошове зобов`язання боржника, оскільки законом не встановлено будь-яких обмежень щодо можливості застосування такого способу забезпечення в залежності від правової природи основного зобов`язання.

При цьому, відповідальність гаранта перед кредитором носить виключно грошовий характер. При порушенні боржником основного зобов`язання гарант повинен лише сплатити грошову суму відповідно до умов гарантії в розмірі, що не перевищує максимальний, який встановлений гарантією, а не виконати забезпечене зобов`язання в натурі (передати товар, виконати роботи, надати послуги, тощо) або відповідати за Принципала за порушення виконання зобов`язання.

Частинами першою, другою та третьою ст. 563 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії; вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі, до якої додаються документи, зазначені у гарантії, та вказується, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Гарантія за своєю правовою природою може виконувати компенсаційну функцію - покриття всіх грошових вимог кредитора, а також виступати мірою відповідальності, яка застосовується у разі порушення основного зобов`язання.

Тобто, компенсаційна функція полягає у тому, що в межах певної суми гарант бере на себе зобов`язання задовольнити певні грошові вимоги кредитора, які виникли у зв`язку із порушенням принципалом свого зобов`язання (наприклад, щодо сплати неустойки). У такому випадку сума гарантії чітко не визначається, а лише встановлюється верхня межа суми гарантії.

У разі якщо гарантія виступає мірою відповідальності, то сплата суми гарантії не залежить від розміру грошових вимог кредитора, які виникли у зв`язку із порушенням принципалом свого зобов`язання, а має значення лише факт допущення такого порушення. У такому випадку сума гарантії повинна бути чітко визначена, а в основному договорів, або у змісті гарантії може бути встановлено, що навіть за умови виконання основного зобов`язання та погашення всіх грошових вимог бенефіціара, які виникли на підставі відповідного прострочення, сума гарантії не повертається. При цьому, така гарантія може забезпечувати як зобов`язання, що не підлягають грошовій оцінці, так і зобов`язання, які можуть бути оцінені в грошовому еквіваленті.

Таким чином, саме від формулювання умов банківської гарантії та умов укладених учасниками справи правочинів у кожному конкретному випадку залежить визначення яку саме функцію виконує банківська гарантія.

Крім того, вимогами закону не заборонено покладати як компенсаційну функцію, так і визначати гарантію як міру відповідальності за порушене зобов`язання.

Відповідно в даному випадку гарантія має як компенсаційний характер, так і виступає мірою відповідальності, і сплата суми гарантії не залежить від розміру грошових вимог кредитора, які виникли у зв`язку із порушенням принципалом свого зобов`язання, а має значення лише факт допущення такого порушення.

Умовами Договору про надання гарантії № 12414/ЮГ-19 (гарантія виконання) від 24.01.2019 передбачено, що він регулює правовідносини АТ «КБ «ГЛОБУС» та ТОВ «ТЕК ІНЖИНІРИНГ» щодо надання Баком-Гарантом гарантії виконання договору з метою забезпечення належного виконання позивачем умов Договору на поставку товару.

Зі змісту банківської гарантії № 12414 від 24.01.2019 також вбачається, що АТ «КБ «ГЛОБУС» забезпечував належне виконання ТОВ «ТЕК ІНЖИНІРИНГ» зобов`язань за Договором з поставки товару (що буде укладений за результатами процедури закупівлі), а також сплату неустойки (пені, штрафів), передбачених договором.

Як зазначалось, факт порушення позивачем свого зобов`язання з поставки товару у строки, передбачені Договором, тобто порушення умов Договору, встановлений у рішенні Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 у справі № 910/1205/20.

Відповідно до п. 13.3. Порядку закупівель товарів, робіт та послуг АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ», затвердженого наказом ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» від 01.08.2017 № 497 (далі - Порядок), забезпечення виконання договору не повертається змовником, у разі невиконання учасником умов договору, а порушення зобов`язань по Договору, так і взагалі його невиконання є невиконання його умов.

Посилання позивача на те, що він у повному обсязі виконав Договір поставки не є виконанням Договору у відповідності до його умов, оскільки, як встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 у справі № 910/1205/20, ТОВ «ТЕК ІНЖИНІРИНГ» допустило прострочення поставки товару (поставка не була здійснено в строк, визначений умовами договору).

Вказані обставини не заперечуються сторонами у спору, а отже є обставинами, які не потребують доказування у відповідності до частин 1, 4 статті 75 ГПК України.

Отже, виконання обов`язків по договору щодо поставки товару не є тотожним виконанню умов договору, зокрема і щодо строків поставки. Строк поставки товару є однією з істотних умов договору поставки, визначеною Договором поставки, а отже виконанням договору у відповідності до його умов є належним виконанням всіх зобов`язань по договору у відповідності до всіх умов, зокрема, і строків поставки.

Враховуючи, що в даному випадку гарантія є мірою відповідальності, що умови договору щодо поставки товару у строк, визначений договором, позивачем, як постачальником виконані не були, та що п. 13.3. Порядку встановлено, що забезпечення виконання договору не повертається замовником у разі невиконання учасником умов договору (і судом встанволено, що не всі умови договору, зокрема, щодо строку поставки були виконані), суд дійшов висновків про відсутність правових підстав для повернення позивачу грошових коштів, перерахованих по гарантії в розмірі 800 000,00 грн, а відтак, про недоведеність та необґрунтованість відповідних позовних вимог.

Не виконання зобов`язань по договору (не виконання договору) та виконання договору з порушенням його умов (неналежне виконання зобов`язань) є порушенням виконання зобов`язань в розумінні ст. 610 ЦК України та тягнуть за собою наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України.

Гарантія, відповідно до своєї правової природи, є забезпеченням виконання зобов`язання відповідно до умов договору (ст. 546 ЦК України), тобто забезпечує належне виконання умов договору або взагалі невиконання умов договору.

За таких обставин, п. 13.3. Порядку, який регулює, зокрема і взаємовідносини сторін Договору поставки у даній справі, вказує, що гарантія не повертається як забезпечення виконання зобов`язання, якщо умови договору не будуть виконані, а не у випадку просто невиконання договору.

Як неналежне виконання зобов`язання по договору, так і взагалі не виконання зобов`язань по договору, є не виконанням умов договору.

Посилання позивача на практику Верховного суду, зокрема на постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного суду України від 21.02.2020 у справі № 910/4460/19, як на аналогічну даній справі, суд вважає помилковим, оскільки відповідно до вказаної судової практики, принципалом (позивачем у вказаній справі) було сплачено як суму пені, нараховану за неналежне виконання умов договору в частині поставки товару, так і було задоволено вимоги Бенефіціара щодо сплати пені за прострочення поставки товару за рахунок гарантії, яка покривала зобов`язання по сплаті неустойки. Отже, у разі сплати неустойки двічі, як за рахунок гарантії, яка покривала неустойку, так і самостійно принципалом, відбулося подвійне стягнення неустойки, що й стало підставою для направлення справи на новий розгляд Верховним судом.

За таких обставин, суд погоджується із висновком Господарського суду міста Києва у рішенні від 02.03.2021 у справі № 910/15678/20, який звернув увагу, що обставини у справі № 910/4460/19, не є аналогічними обставинам у даній справі, а отже посилання позивача на практику Верховного суду не є доцільними (релевантними) при вирішенні даного спору.

У відповідності до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбаченим цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною першою ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання..

В порядку, передбаченому ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем не доведено суду обґрунтованість своїх позовних вимог.

Стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, оцінивши подані докази, які досліджені судом, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

При цьому, суд звертає увагу сторін, що Європейський суд з прав людини у рішеннях в справі «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України» та «Руїс Торіха проти Іспанії» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволення, а отже не підлягають стягненню з відповідача заявлені позивачем 41 600,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, оскільки суд відмовив в позові.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, з підстав відмови в позові витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу покладаються на позивача.

Керуючись статтями 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів підпункту 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 09.08.2021.

Суддя В.О. Демидов