ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2021 р. Справа №914/646/20

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Гриців В.М. (головуючий), Якімець Г.Г., Матущак О.І.

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Львівобленерго на рішення Господарського суду Львівської області від 12 серпня 2020 року (суддя Мазовіта А.Б., повний текст складено 17.08.2020) у справі №914/646/20 за позовом Приватного акціонерного товариства Львівобленерго до Приватного підприємства Укртекстрейдинг про стягнення 179 017,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» подало до Господарського суду Львівської області позов до Приватного підприємства «Укртекстрейдинг» про стягнення 179 017,08 грн недоврахованої електричної енергії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем було допущено порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме: пошкодження індикатора дії впливу магнітного поля, фіксація індикатором дії впливу постійного (змінного) магнітного поля, спрацювання індикатора типу MFI-3t ЛВ 02074. Цей факт зафіксований працівниками позивача у акті про порушення №032617, складеному 04 липня 2019 року. За результатами розгляду акта, відповідачу згідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією проведено нарахування вартості недорахованої електроенергії на загальну суму 179 017,08 грн, яка в добровільному порядку не сплачена. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення п.8.2.4., 8.2.5., 8.2.6., 8.2.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14 березня 2018 року.

Відповідач заперечив позовні вимоги та вказав на те, що особи, які зазначені в акті про порушення як представники споживача (відповідач), не є працівниками чи представниками відповідача. Тому вважає, що здійснена позивачем перевірка відбулась без участі уповноваженого представника відповідача. Також вказує, що споживач (відповідач) не втручався в роботу лічильника, що підтверджується обсягами споживання електроенергії, які не зменшились, а навпаки збільшились. Посилається на абз.7 п.8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії та вказує, що акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими правилами порядку, а саме протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Акт про порушення складений представниками 04 липня 2019 року, засідання комісії відбулося 04 вересня 2019 року, тобто на 62 календарний день від дня складання акту, тобто, з пропуском в 2 календарні дні. На час засідання комісії акт від 04 липня 2019 року був недійсним, а тому рішення комісії від 04 вересня 2019 року вважає незаконним.

Господарський суд Львівської області рішенням від 12 серпня 2020 року у справі №914/646/20 у позові відмовив.

Місцевий господарський суд керувався ч.6 ст. 56, ч. ч. 1-2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», п.8.2.4., 8.2.5., 8.2.6., Правил роздрібного ринку електричної енергії (в редакції, яка була чинною на дату складення акту про порушення, (04 липня 2019 року) (далі ПРРЕЕ) і дійшов висновку, що в силу приписів п.8.2.5. ПРРЕЕ акт про порушення №032617 від 04 липня 2019 року був недійсним та не міг слугувати підставою для нарахування споживачу вартості не облікованої електричної енергії за порушення, зафіксоване таким актом, з огляду на те, що акт про порушення №032617 підписаний лише представниками позивача, в акті вказано, що представник відповідача відмовився від підписання, проте акт не підписаний двома незаінтересованими особами. У цій частині суд урахував правову позицію Верховного Суду у постанові від 30 липня 2019 року у справі №904/4372/18.

Суд відхилив доводи позивача про фіксування факту порушення та відмови представника від підписання акту про порушення фото- та відеозйомкою, з огляду на те, що вказаного способу фіксування факту порушення та відмови представника споживача від підписання акту про порушення не було передбачено діючою на дату складання акту редакцією п.8.2.5 ПРРЕЕ. Також суд не взяв до уваги доводи позивача про достатність підписів уповноважених представників позивача в разі відмови від підписання представника споживача з огляду на умови укладеного між сторонами договору та наявність відповідного положення у Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 04 травня 2006 року.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство Львівобленерго (позивач) просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 12 серпня 2020 року у справі №914/646/20 і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Вважає оскаржене рішення, необґрунтованим, прийнятим із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи та з невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що акт про порушення №032617 від 04 липня 2019 року складено правомірно відповідно до вимог чинного законодавства, факт порушення - пошкодження індикатора дії впливу магнітного поля, фіксація індикатором дії впливу постійного (змінного) магнітного поля та спрацювання індикатора типу MFI-3t KD 02074 вважає встановленим і доведеним, а тому відмову в задоволенні позовних вимог з формальних підстав вважає порушенням ст. 2, 4, 5 ГПК України. Суд першої інстанції вказав, що акт не підписаний двома незацікавленими особами, при цьому в порушення вимог ст. 79 ГПК України, п.8.2.5. ПРРЕЕ залишив поза увагою обставини, за яких відбувалась перевірка, а саме те, що присутньою була директор ТОВ «Козакбуд» ОСОБА_1 , яка зафіксована на відео та фото та якій у кабінеті директора ПП «Укртексрейдинг» передавався спірний лічильник є незацікавленою. При цьому, також зазначає, що акт про порушення містить всі вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недорахованої електричної енергії згідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕУ від 04 травня 2006 року №562. (із змінами), а відсутність підпису споживача у акті про порушення не спростовує факт виявленого у споживача порушення Правил.

ПрАТ «Львівобленерго» вважає, що акт порушень складено правомірно у відповідності до вимог чинного законодавства , факт порушення пошкодження індикатора дії впливу магнітного поля, фіксація індикатором дії впливу постійного (змінного) магнітного поля та спрацювання індикатора типу MFI-3t ЛВ 02074 встановлений і доведений, а тому відмову в задоволенні позовних вимог з формальних підстав вважає порушенням ст. 2, 4, 5 ГПК України.

Відповідач у відзиві заперечив доводи апеляційної скарги, просить рішення Господарського суду Львівської області від 12 серпня 2020 року у справі №914/646/20 залишити без змін, апеляційну скаргу ПАТ «Львівобленерго» - без задоволення.

Вважає, що суд першої інстанції правильно встановив, що на момент проведення працівниками ПрАТ «Львівобленерго» перевірки лічильника та індикаторів дії впливу постійного (змінного) магнітного поля, ні споживач, ні уповноважені представники ПП «Укртекстрейдинг» до участі у проведенні перевірки та складанні акта про порушення №032617 від 04 липня 2019 року не залучались. З акту про порушення №032617 не вбачається, що його було складено за участю споживача чи його уповноваженої особи, адже ні директор ПП «Козакбуд», ні електрик Санжара М.Ю. не є працівниками чи представниками споживача (уповноваженими особами), особи та повноваження останніх не встановлювались та не записані в акті з невідомих підстав. Оскільки перевірка проводилась без участі споживача чи уповноважених представників ПП «Укртекстрейдинг», а в акті про порушення №032617 від 04 липня 2019 року зазначено: «відмовились від підпису», то відповідно до п.8.2.5. ПРРЕЕ, працівники ПрАТ «Львівобленерго» зобов`язані були дотримуватись спеціально встановленої процедури складення акту, а саме залучити двох свідків, однак працівниками ПАТ «Львівобленерго» цього не було зроблено і акт про порушення №032617 від 04 липня 2019 року було складено без участі таких осіб. Таким чином, відповідно до абзацу 9, п.8.2.5. ПРРЕЕ в редакції, яка була чинною на дату складання акту про порушення (04 липня 2019 року) та правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 04 жовтня 2019 року у справі № 923/1015/18 та у постанові від 30 липня 2019 року по справі №904/4372/18, акт про порушення №032617 від 04 липня 2019 року складено з порушенням встановленої законом процедури та вимог, тому такий акт вважає недійсним. Місцевий господарський суд правильно вказав, що Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 04 травня 2006 року, підлягає застосуванню в частині, яка не суперечить ПРРЕЕ, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює держане регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14 березня 2018 року. Адже положення Методики щодо правил складання підписання актів про порушення не можуть бути відмінними від правил, які передбачені ПРРЕЕ. Відповідно до цього вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права з повним, всебічним та об`єктивним дослідженням та оцінкою матеріалів справи, а доводи апелянта вважає бездоказовими.

29 вересня 2020 року від позивача (скаржника) надійшла заява про визначення розрахунку витрат на професійну правничу допомогу у справі №914/646/20, згідно з п.1 ч.3 ст. 123, п.1 ст. 126, п.8 ст. 129 ГПК України. У заяві вказано про те, що 19 серпня 2020 року Адвокатським об`єднанням «Юріс Консультус» та ПАТ «Львівобленерго» укладено договір №20/8-4 про надання правничої допомоги в Західному апеляційному господарському суді у цій справі. Відповідно до ордера серії ВС №1032268 від 19 серпня 2020 року про надання правової допомоги на підставі договору про надання правової допомоги №20/8-4 від серпня 2020 року в Західному апеляційному господарському суді у справі №914/646/20 надається правова допомога ПАТ «Львівобленерго» адвокатським об`єднанням «Юріс Консультус» в особі адвоката Горбунової О.Л. На виконання договору №20/8-4 від серпня 2020 року виданий рахунок на оплату №20/061 від 10 вересня 2020 року на суму 6 000,00 грн, який 22 вересня 2020 року оплачено платіжним дорученням №18638. Відповідно до цього, керуючись п.2 ст. 126 ГПК України просить прийняти заяву про визначення розрахунку витрат на професійну правничу допомогу та за результатами розгляду справи вирішити її разом з іншими судовими витратами. До заяви долучено: ордер серія ВС №1032268 від 19 серпня 2020 року (копія), свідоцтво на право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я Горбунової О.Л. (копія); договір №20/8-4 від 19 серпня 2020 року про надання правничої допомоги (копія); рахунок на оплату №20/061 від 10 вересня 2020 року (копія); платіжне доручення №18638 від 22 вересня 2020 року на суму 6000,00 грн. (оригінал); докази скерування заяви ПП «Укртекстрейдинг» (оригінал).

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 22 вересня 2020 року поновив ПАТ «Львівобленерго» строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 12 серпня 2020 року у справі №914/646/20 та відкрив апеляційне провадження, витребував з Господарського суду Львівської області матеріали справи №914/646/20, а ухвалою від 05 жовтня 2020 року суд постановив апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» на рішення Господарського суду Львівської області від 12 серпня 2020 року у справі №914/646/20 розглядати без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 10 статті 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що у задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства Львівобленерго на рішення Господарського суду Львівської області від 12 серпня 2020 року у справі №914/646/20 належить відмовити з таких підстав.

Обставини справи:

06 червня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Львівобленерго» (перейменовано у Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 13 квітня 2017 року та відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та Приватне підприємство «Укртекстрейдинг» уклали договір про постачання електричної енергії №07670/00 (точка обліку електричної енергії - Львівська область, м. Буськ, вул. Промислова, 10- заклад торгівлі, гартівня; прилад обліку №0671481) з додатками, у тому числі:

- додаток №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії»;

- додаток №6 «Однолінійна електрична схема»;

- додаток №11 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін», якими визначено відповідальність споживача (відповідача) за електрообладнання та електромережу.

14 лютого 2017 року складено акт №550128 про пломбування та встановлення індикаторів на об`єкті відповідача Львівська область, вул.. Промислова, прилад обліку електроенергії №0671481, у тому числі встановлений індикатор магнітного поля MFI-3t №ЛВ02074. Акт підписано представниками сторін та скріплено печаткою відповідача.

Як вказує позивач, в акті про пломбування на встановлення індикаторів №550128 від 14 лютого 2017 року вказані структура магнітних документів та геометрія магнітної суспензії, індикатор дії впливу магнітного поля типу MFI-3t №ЛВ02074 встановлений на лицьовій частині приладу обліку заводський номер 0671481, положення №1 відповідно до схеми, що вказані в акті про пломбування №550128 від 14 лютого 2017 року.

Відповідно до сертифіката тестування зразків індикаторів магнітного поля MFI-3t, індикатори є реєстрами дії постійного магнітного поля. Зміна структури магнітних документів, а саме розмиття чи зникнення геометричних фігур (трикутників з колами всередині) свідчить про дію на індикатори постійного магнітного поля з індукцією не менше 200 мТл (у випадку впливу на індикатори радіочастотного електромагнітного поля напруженістю 10 В/м, в смузі частот 80 МГц до 1000МГц з індукцією не менше 150 мТл.

22 квітня 2019 року складено акт контрольного огляду засобів обліку №841428 щодо приладу обліку електроенергії №0671481, знято і зафіксовано покази спожитої електроенергії, порушень нормативно-технічних документів не було. Акт контрольного огляду №841428 від 22 квітня 2019 року підписаний представником ПрАТ «Львівобленерго» і представником споживача електриком Санжара М.Ю.

04 липня 2019 року представниками ПрАТ «Львівобленерго» здійснено перевірку об`єкта ПП «Укртекстрейдинг» Львівська область, м. Буськ, вул. Промислова, 10 та складено акт про порушення ПРРЕЕ №032617 (а.с.38-39,40), яким зафіксовано пошкодження індикатора дії впливу магнітного поля, фіксація індикатором дії впливу постійного (змінного) магнітного поля. Спрацювання індикатора типу MFI-3t ЛВ 02074 (п.2.1. Методики, п.2.3.4., п.8.2.4, п. 8.2.5., п.5.5.5. ПРРЕЕ). Вказаний акт підписано п`ятьма працівниками позивача. В акті зазначено, що представник відповідача від підписання акту відмовився. Також в акті зазначено, що засідання комісії з розгляду актів відбудеться 17 липня 2019 року.

Як вказує позивач, на місці виявлення порушення проводилась фото- та відеозйомка, про що зазначено в самому акті порушень №032617 від 04 липня 2019 року.

04 липня 2019 року складено: акт про проведені роботи в колах обліку електроенергії, акт №615946 про пломбування та встановлення індикаторів; акт №321024 проведення технічної перевірки вузла обліку електричної енергії, вимога щодо приведення розрахункового вузла обліку електричної енергії у відповідність до вимог нормативно-технічних документів.

Як зазначає позивач, на виконання вимог та усунення порушення, 06 вересня 2019 року за підписом відповідача складено: акт №326199 про проведення технічної перевірки вузла обліку електричної енергії, акт №620934 про пломбування та встановлення індикаторів.

Також, як зазначає позивач, 04 липня 2019 року в день складання акту про порушення ПРРЕЕ, прилад обліку №0671481 знятий разом з пошкодженим індикатором, упакований в сейф-пакет UA 00073865 та вручений присутньому при перевірці представнику споживача, про що зазначено у п.9 акту та зафіксовано на фото і відеозйомку. При цьому, відповідно до акту про проведенні роботи в колах обліку електроенергії від 04 липня 2019 року, після складання акту та зняття приладу обліку №0671481, споживачу встановлено прилад обліку №48833940, відносно якого в цей же день проведена технічна перевірка та опломбовано як пломбами підвищеної надійності так і індикаторами наклейками дії впливу магнітного поля.

На підставі акту №032617 від 04 липня 2019 року відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, комісією по розгляду актів про порушення за участю представника відповідача (протокол №032617 від 04 вересня 2019 року) проведено нарахування вартості недорахованої електроенергії на загальну суму 179 017,08 грн.

Щодо розгляду акту №032617 від 04 липня 2019 року.

23 липня 2019 року відбулось засідання комісії Буського РЕМ ПрАТ «Львівобленерго», було прийняте рішення, оформлене протоколом №032617-а, проведено нарахування вартості недорахованої електроенергії на загальну суму 177 321,91 грн, протокол та рахунок були скеровані відповідачу та отримані ним 27 липня 2019 року.

За заявою директора ПП Укртекстрейдинг було призначено повторний розгляд акту про порушення №032617 від 04 вересня 2019 року та протоколу №032617-а від 23 липня 2019 року.

Призначене на 21 серпня 2019 року засідання комісії за заявою представника споживача було відкладено на 04 вересня 2019 року.

Комісією ПрАТ «Львівобленерго» 04 вересня 2019 року складено протокол №032617-ЛОЕ з розгляду акту про порушення №032617 від 04 липня 2019 року, згідно з яким вирішено провести нарахування ПП Укртекстрейдинг недоврахованої електроенергії у сумі 179 017,08 грн.

06 вересня 2019 року протокол засідання комісії по розгляду акту про порушення №032617 від 04 вересня 2019 року, рахунок на оплату 179 017,08 грн надіслано ПП Укртекстрейдинг та запропоновано оплатити вартість недорахованої електроенергії.

У зв`язку з несплатою відповідачем вартості недорахованої електроенергії, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області із позовом про стягнення з відповідача 179 017,08 грн, у задоволенні якого Господарський суд Львівської області рішенням від 12 серпня 2020 року у справі №914/646/20 відмовив.

Предметом спору у справі №914/646/20 стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з споживача (відповідача) 179 017,08 грн за недораховану електроенергію внаслідок порушень ПРРЕЕ.

Відповідно до статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електроенергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електроенергії серед іншого є: недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електроенергії, крадіжка електроенергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики , споживання електроенергії без приладів обліку тощо.

Згідно з частиною 6 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Постановою від 14 березня 2018 року №312 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг затвердила Правила роздрібного ринку електричної енергії, які набрали чинності 11 червня 2018 року (далі ПРРЕЕ).

Пунктом 8.2.4. ПРРЕЕ визначено, що у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях , указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показників, самовільних підключень до електричних мереж, - розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії , затвердженої Регулятором.

Згідно з п.8.2.5. ПРРЕЕ (в редакції яка діяла на дату виникнення спірних правовідносин - 04 липня 2019 року) у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.

У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Відповідно до п.8.2.6. ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг не облікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Підставою визначення обсягу не облікованої електричної енергії та нарахування стягуваної з відповідача суми слугував акт про порушення №032617 від 04 липня 2019 року.

Із змісту акта про порушення №032617 від 04 липня 2019 року видно, що такий складено представниками ПрАТ «Львівобленеро» за участю споживача (уповноваженої ним особи) електрик Санжара Михайло Юрійович та директор ТОВ «Козакбуд» Царук Ольга Василівна. Проте акт підписаний лише представниками позивача. При цьому в акті зазначено, що споживач або уповноважена особа споживача від підпису відмовились.

За обставин, коли представники споживача відмовляються від підписання акту, відповідно до п.8.2.5. ПРРЕЕ (в редакції, чинній на дату складання акту про порушення №032617 (04 липня 2019 року)), представники ПрАТ «Львівобленеро» зобов`язані були не тільки зробити в акті запис про відмову представника споживача підписати акт. Означений акт мав бути підписаний двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо).

Крім того, відповідач надав докази того, що названі в акті представниками споживача особи - Санжара Михайло Юрійович та Царук Ольга Василівна, не є працівниками ПП Укртекстрейдинг. Отже, акт про порушення №032617 від 04 липня 2019 року було складено без участі представників споживача.

Так, Санжару Михайлу Юрійовича та Царук Ольгу Василівну можна вважати незаінтересованими особами, проте в акті про порушення №032617 від 04 липня 2019 року про це не вказано та відсутній підпис названих осіб.

Відтак, правомірним є висновок суду першої інстанції про те, що в силу приписів п. 8.2.5. ПРРЕЕ в редакції, яка була чинною на дату складення акту про порушення №032617 (04 липня 2019 року), цей акт є недійсним та не може слугувати підставою для нарахування споживачу вартості необлікованої електричної енергії за порушення, зафіксоване таким актом. (подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.07.2019 у справі №904/4372/18, від 04.10.2019 у справі №923/1015/18).

Доводи скаржника про неврахування судом першої інстанції обставини, за яких відбувалась перевірка, а саме те, що присутньою була директор ТОВ «Козакбуд» Царук О.В., яка зафіксована на відео та фото та якій у кабінеті директора ПП «Укртексрейдинг» передавався спірний лічильник є незацікавленою не спростовують попередніх висновків, оскільки нормами законодавства, чинного на час складання акту про порушення №032617 від 04 липня 2019 року, чітко передбачено, що акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та у разі відмови представників споживача від підпису - двома незаінтересованими особами.

Крім того, способу фіксування факту порушення та відмови представника споживача від підписання акту про порушення не було передбачено діючою на дату складення акту редакцією п. 8.2.5. ПРРЕЕ, а відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, місцевий господарський суд обґрунтовано не прийняв доводи позивача про достатність підписів уповноважених представників позивача в разі відмови від підписання представника споживача з огляду на відповідні умови укладеного між сторонами договору та наявністю відповідного положення у Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 04 травня 2006 року .

Суд виходив з того, що п.6 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312, якою затверджено ПРРЕЕ, визначено, що у разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства. А оскільки умови договору щодо складання акта про порушення у разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення суперечать приписам ПРРЕЕ, зокрема, пункту 8.2.5 ПРРЕЕ, то, відповідно, повинні застосовуватись приписи ПРРЕЕ. У рішенні від 03.10.1997 №4-зп/1997 Конституційний Суд України вказав, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Відтак, положення Методики щодо правил складання та підписання актів про порушення не можуть бути відмінними від таких правил, які передбачені ПРРЕЕ.

Скаржник вважає надмірним формалізмом таке трактування законодавства, яке в аспекті рішень Європейського Суду з прав людини визнається неправомірним обмеженням права доступу до суду, як елементу права на справедливий суд. Такий формалізований підхід до вирішення спору та звільнення споживача від відповідальності за крадіжку електроенергії суперечить принципу верховенства права.

З цього приводу необхідно зазначити, що крадіжка є кримінально караним діянням і встановлення такого факту та винних осіб не належить до компетенції господарських судів.

У цій справі предметом спору є вимога позивача стягнути з відповідача суму недоврахованої електричної енергії. Позивач підставою вимог називає порушення відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14 березня 2018 року, що зафіксовано працівниками позивача у акті про порушення №032617, складеному 04 липня 2019 року.

Отже, вирішуючи означений спір місцевий господарський суд повинен був застосувати і застосував положення Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14 березня 2018 року (в редакції чинній на дату складання акту про порушення №032617 (04 липня 2019 року). Також, суд урахував рішення Конституційного Суду України від 03 жовтня 1997 року №4-зп/1997 та вказав, що Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, яка затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 04 травня 2006 року, підлягає застосуванню в частині, яка не суперечить ПРРЕЕ, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14 березня 2018 року.

Дотримання усіма учасниками ринку нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електроенергії, є гарантією їх прав та інтересів у цих відносинах.

Як встановлено, акт про порушення №032617 від 04 липня 2019 року складено з порушенням Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14 березня 2018 року. Відтак, такий доказ є неналежним і не допустимим, а отже, застосування такого стандарту доказування, як вірогідність доказу, неможливе.

Суд відхилив доводи відповідача щодо факту порушення позивачем 60-тиденного строку на розгляд акту, як такі, що не заслуговують уваги, спростовуються доказами, долученими позивачем.

Аналізуючи питання обсягу дослідження усіх доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Господарський суд Львівської області ухвалив рішення від 12 серпня 2020 року у справі №914/646/20 з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому немає підстав для задоволення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго».

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що суд апеляційної інстанції залишає без змін рішення місцевого господарського суду, заява скаржника про визначення розрахунку витрат на професійну правничу допомогу у цій справі не підлягає задоволенню.

За приписами частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Львівської області від 12 серпня 2020 року у справі №914/646/20 залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» без задоволення.

Судові витрати покласти на Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 29 липня 2021 року.

Головуючий суддя В.М. Гриців

Суддя О.І.Матущак

Суддя Г.Г.Якімець