ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2021 р. Справа№ 910/4210/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 05.08.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 (повний текст складено 16.02.2021)

у справі №910/4210/20 (суддя - Привалов А.І.)

за позовом Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ"

до 1) Міністерства юстиції України

2) Акціонерного товариства "Фондова біржа ПФТС"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фортіфай"

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвінтум"

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Фаворит"

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: Національний банк України

про визнання недійсними результатів аукціону та визнання недійсним договору,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2020 року Державна корпорація розвитку "ВЕБ.РФ" (далі - позивач; Корпорація) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства юстиції України (далі - відповідач-1), Акціонерного товариства "Фондова біржа ПФТС" (далі - відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фортіфай" (далі - відповідач-3), в якій просила:

визнати недійсними результати аукціону від 04.03.2020 з продажу 5 080 310 373 штук простих бездокументарних іменних акцій ПАТ "Промінвестбанк", , номінальною вартістю 10 грн, 99,7726% від загальної кількості, міжнародний ідентифікаційний номер UA, оформлені Протоколом аукціону з реалізації акцій ПАТ "Промінвестбанк", на які звернено стягнення на АТ "Фондова біржа ПФТС", складеним 06.03.2020;

визнати недійсним договір (біржовий контракт) купівлі-продажу цінних паперів (Б-Б) № 813054; БB2369-АК; БB-04/03/03, укладений 06.03.2020 між Міністерством юстиції України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фортіфай" (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 27.05.2021).

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачами під час аукціону від 04.03.2020 з продажу простих бездокументарних іменних акцій ПАТ "Промінвестбанк" у кількості 5 080 310 373 штуки, номінальною вартістю 10 грн, від загальної кількості 99,7726%, міжнародний ідентифікаційний номер UA, порядку реалізації на фондовій біржі цінних паперів, на які звернено стягнення, та банківського законодавства в частині отримання погодження Національного банку України на набуття істотної участі у ПАТ "Промінвестбанк".

Крім того, позивач зазначив про порушення положень Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 щодо незаконного позбавлення Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" права власності на спірні цінні папери, оскільки Корпорація, як юридична особа, не несе відповідальності за зобов`язаннями держави.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд послався на постанову Верховного Суду від 25.01.2019 у справі №796/165/18 та постанову Верховного Суду від 06.11.2019 у справі №757/36346/19-ц та вказав, що майно Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" являється майном держави- Російська Федерація.

Також, суд відхилив доводи позивача про те, що переможцем аукціону не погоджено із Національним банком України набуття істотної участі у ПАТ "Промінвестбанк", з тих позицій, що стаття 34 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачає можливість погодження Національним банком України набутої або збільшеної істотної участі у банку після її фактичного набуття або здійснення.

Суд вказав, що позивачем належними засобами доказування не було доведено обставин того, що при проведенні аукціону порушено його права, а також не було доведено, що допущено порушення порядку проведення аукціону, які вплинули на результати торгів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державна корпорація розвитку "ВЕБ.РФ" звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 у справі №910/4210/20 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт зазначає, що Верховний Суд у постанові №796/165/18 від 25.01.2019 визнав, що накладення арешту на майно інших юридичних осіб за боргами Російської Федерації становить порушення права на мирне володіння своїм майном цих осіб, і, що встановлення належності акцій в українських підприємствах необхідно проводити у відповідності із законодавством України, зокрема ст. 8 Закону України «Про депозитарну систему України», яка передбачає, що права на цінні папери підтверджуються випискою з рахунку в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою. До позовної заяви в даній справі позивачем було додано виписку з системи депозитарного обліку від 02.07.2018, згідно з якої єдиним власником акцій ПАТ «Промінвестбанк» є він.

Скаржник стверджує, що Верховний Суд у постанові від 06.11.2019 у справі №757/36346/19-ц не встановлював, що прості іменні акції ПАТ "Промінвестбанк" належать Російській Федерації. Вказана постанова стосувалась лише наявності або відсутності підстав для забезпечення позову ВЕБ.РФ про виключення майна з під арешту.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції не надав оцінку та не мотивував відхилення поданих до позовної заяви, наступних висновків: висновок експерта в галузі права Російської Федерації доктора юридичних наук, професора кафедри цивільного права Юридичного факультету МДУ імені М.В. Ломоносова Шерстобітова А.Є.; висновок експерта з питань російського права, професора Козлової Н.В.; науково-практичний висновок доктора юридичних наук, професора, члена-кореспондента Національної академії правових наук України Спасибо-Фатєєвої І.В. Вказані висновки повністю спростовують висновки Буроменського М.В.

Скаржник наголошує, що майно позивача, включаючи акції, належить йому на праві власності та не є власністю Російської Федерації як держави, тому на таке майно не може накладатися стягнення за боргами або зобов`язаннями Російської Федерації.

Апелянт зазначає, що відповідачем-1 порушено пункт 4.5 Порядку реалізації на фондовій біржі цінних паперів, на які звернено стягнення, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 25.12.2012 №1853 в частині безпідставної уцінки на 50% пакету акцій ПАТ "Промінвестбанк" на аукціоні від 11.02.2021.

Державна корпорація розвитку "ВЕБ.РФ" стверджує про порушення порядку проведення аукціону щодо поновлення аукціону.

Узагальнені доводи відзиву Міністерства юстиції України на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, Міністерство юстиції України у своєму відзиві, наданому до суду 22.04.2021, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, пославшись на постанову Верховного Суду від 25.01.2019 у справі №796/165/18 та постанову Верховного Суду від 06.11.2019 у справі №757/36346/19-ц, відповідач-1 вказує, що акціонером ПАТ "Промінвестбанк", якому належить 99,7726% акцій банку, є державна корпорація "Внєшекономбанк", яка створена Російською Федерацією відповідно до Федерального Закону Російської Федерації від 17.05.2007 №82-Ф3 "Про державну корпорацію розвитку банк розвитку "Внєшекономбанк". У зв`язку з чим, майно ВЕБ.РФ, яке знаходиться на території України, може використовуватись для стягнення в рахунок боргів держави Російської Федерації.

Щодо уцінки вартості простих бездокументарних іменних акцій Міністерство юстиції України вказує, що відповідно до положень частини 5 статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" не реалізоване на електронних торгах рухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. У разі повторної не реалізації майна воно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Узагальнені доводи відзиву Акціонерного товариства "Фондова біржа ПФТС" на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти апеляційної скарги, Акціонерне товариство "Фондова біржа ПФТС" у своєму відзиві, наданому до суду 29.04.2021, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, відповідач-2 вказує, що до проведення аукціону, акції ПАТ "Промінвестбанк" у кількості 5 080 310 373 штук двічі були виставлені на аукціони з реалізації цінних паперів, на які звернено стягнення (оголошення від 18.07.2019 та 04.09.2019). Протягом строку приймання заявок для участі у вказаних аукціонах не було подано жодної заявки від потенційних покупців на участь в аукціоні для придбання акцій за запропонованою ціною. Ніхто (у тому числі апелянт) не оскаржував запропоновану ціну реалізації. Отже, твердження апелянта, що акції могли бути продані за вищою початковою ціною є безпідставними, оскільки жодна особа не виявила бажання придбати їх за відповідною ціною.

Стосовно посилання апелянта про можливе порушення прав потенційних покупців, які бажали взяти участь в аукціоні, відповідач-2 вказує, що, жодній особі не було відмовлено в участі в аукціоні, а інформація про проведення аукціону була оприлюднена біржею завчасно та належним чином. Крім того, жоден з потенційних покупців не оскаржував дії біржі щодо перешкоджання йому в участі в аукціоні.

Узагальнені доводи Національного банку України на апеляційну скаргу

04.08.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду Національним банком України подано заяву про залучення до участі в якості третьої особи, в якій зазначає, що відповідно до положень чинного законодавства Національний банк України наділений повноваженнями на погодження збільшення істотної участі в банку.

Національний банк України вказує, що 29.07.2019 звертався до Міністерства юстиції України з листом № 27-0006/39091, в якому зазначив, що підтвердження буде відповідати дійсності виключно у випадку, якщо потенційний покупець придбає акції банку за умови отримання попереднього погодження Національного банку України на набуття істотної участі в банку в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Також 13.03.2020 Національний банк України направив Міністерству юстиції України лист № 27-0005/13441, в якому вказав, що до Національного банку України не надходило повідомлень щодо намірів набути істотної участі у банку, що може свідчити про порушення порядку набуття істотної участі в банку особою, яку визначено переможцем відповідно до результатів проведення аукціону.

Національний банк України звертає увагу, що 05.02.2021 Комітетом з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем Національного банку за результатами всебічного аналізу пакета документів та з огляду на проблемні питання діяльності Промінвестбанку прийнято рішення, за яким, не погоджено угоду з опосередкованого придбання понад 99% акцій такого банку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 16.03.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Дідиченко М.А., судді: Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 самовідвід судді Дідиченко М.А. від розгляду апеляційної скарги Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 року у справі №910/4210/20 задоволено. Матеріали справи № 910/4210/20 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою у відповідності до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2021 для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 року у справі №910/4210/20 та справу призначено до розгляду на 19.05.2021.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2021, у зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. у відпустці, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 прийнято справу №910/4210/20 до провадження за апеляційною скаргою Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фортіфай" про відкладення розгляду справи задоволено та розгляд справи №910/4210/20 відкладено на 09.06.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 у справі № 910/4210/20. Задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фортіфай" про відкладення розгляду справи. Відкладено розгляд апеляційної скарги на 26.07.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 у задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фортіфай" про відкладення судового засідання відмовлено. Оголошено перерву в розгляді справи № 910/4210/20 до 02.08.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2021 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фортіфай" про залучення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Національний банк України залишено без розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2021 відкладено розгляд апеляційної скарги Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 у справі № 910/4210/20 на 05.08.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2021 заяву Національного банку України про залучення в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 задоволено. Залучено до участі у справі Національний банк України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1.

29.07.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду Приватним акціонерним товариством "Аеробуд" подано клопотання про зупинення розгляду справи, в якому заявник просить направити матеріали справи №910/4210/20 до Верховного Суду на підставі касаційної скарги ПАТ "Аеробуд".

Однак, колегія суддів не розглядає клопотання про зупинення розгляду справи від 29.07.2021, оскільки воно подано не учасником судового процесу.

Явка представників сторін

Третя особа-2 та третя особа-3 у судове засідання, призначене на 05.08.2021, не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується телефонограмою та роздруківкою про надіслання на електронну пошту третій особі-3 копії ухвали від 02.08.2021 про відкладення розгляду справи на 05.08.2021, наявними в матеріалах справи.

Суд апеляційної інстанції відзначає, що треті особи-2, -3 будучи належним чином повідомлені про розгляд справи, жодного разу в судові засідання не з`явились, пояснення по суті спору не надали. Враховуючи тривалий час знаходження справи в провадженні апеляційного суду, з огляду на принцип "розумності строку" та враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на відсутність клопотання про відкладення розгляду справи та беручи до уваги, що явка третьої особи-2 та третьої особи-3 обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених учасників справи.

Позиції учасників справи

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 05.08.2021 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні апеляційної інстанції 05.08.2021 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення - залишити без змін.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні апеляційної інстанції 05.08.2021 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення -залишити без змін.

Представник відповідача-3 в судовому засіданні апеляційної інстанції 05.08.2021 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржуване рішення - залишити без змін.

Представник третьої особи-1на стороні позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 05.08.2021 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, та просив її задовольнити.

Представник третьої особи на стороні відповідача-1 в судовому засіданні апеляційної інстанції вказав, що Національним банком України попереднє погодження на набуття істотної участі в банку не надавав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Апеляційним судом міста Києва розглядалась справа №796/165/2018 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Еверест Іс-тейт", приватного підприємства "Едельвейс-2000", Приватного акціонерного товариства "Фортуна", Приватного акціонерного товариства "ЮБК-Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива-Тур", Товариства з обмеженою відповідальністю "ІММЕ", Приватного підприємства "Планета", Товариства з обмеженою відповідальністю "Крим Дівелопмент", Приватного акціонерного товариства "Аеро-буд", Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис", Товариства з обмеженою відповідальністю "Дайріс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділайн ЛТД", Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Жиса", Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватленд", Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дан-панорама", Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Енер-гетик", Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий Капітал", Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління акти-вами "Фінансовий Вектор", ОСОБА_1 про визнання і надання дозволу на виконання рішення Арбітражного суду (м. Гаага, Королівство Нідерландів) від 02.05.2018 у справі ПТС №2015-36.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25.09.2018 у справі №796/165/2018, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 25.01.2019, задоволено заяву вказаних юридичних осіб і фізичної особи про визнання та надання дозволу на виконання рішення Арбітражного суду (м. Гаага, Королівство Нідерландів) від 02.05.2018 у справі ПТС №2015-36.

На примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження №59036926 про стягнення з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації коштів. До складу зазначеного зведеного виконавчого провадження входять виконавчі провадження, відкриті на підставі виконавчих листів, виданих на виконання ухвали Апеляційного суду міста Києва від 25.09.2018 у справі № 796/165/2018, згідно з якої визнано і видано дозвіл на виконання рішення Арбітражного суду (м. Гаага, Королівство Нідерланди) від 02.05.2018 у справі ПТС № 2015-36.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця Андрія Тарасовича від 29.05.2019 у зведеному виконавчому провадженні №59036926 описано та накладено арешт на майно: прості бездокументарні іменні акції, номінальною вартістю 10 грн, у кількості 5 080 310 373 штук, від загальної кількості 97,7726%, міжнародний ідентифікаційний номер UA , цінні папери ПАТ "Промінвестбанк" .

З метою визначення вартості описаного та арештованого майна для участі у виконавчому провадженні, у постанові від 10.06.2019 державним виконавцем залучено суб`єкта оціночної діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю "Меркурій партнерс". Відповідно до звіту про оцінку вартості пакету акцій ринкова вартість пакету акцій банка у кількості 5 080 310 373 штук, від загальної кількості 99,7726%, складає 532 098 866 грн.

Також, виконавцем здійснено заходи щодо передачі пакету акцій на реалізацію до Акціонерного товариства "Фондова біржа ПФТС".

18.07.2019 на сайті Акціонерного товариства "Фондова біржа ПФТС" опубліковано оголошення про проведення 28.08.2019 аукціону з продажу простих бездокументарних іменних акцій, номінальною вартістю 10 грн, у кількості 5 080 310 373 штук, від загальної кількості 97,7726%, міжнародний ідентифікаційний номер UA , цінні папери ПАТ "Промінвестбанк", .

24.07.2019 Печерським районним судом міста Києва у справі №757/36346/19-ц постановлено ухвалу про забезпечення позову, якою суд заборонив Акціонерному товариству "Фондова біржа ПФТС" вчиняти будь-які дії щодо підготовки та проведення аукціону з продажу простих бездокументарних іменних акцій, номінальною вартістю 10 грн, у кількості 5 080 310 373 штук від загальної кількості 97,7726%, міжнародний ідентифікаційний номер UA , цінні папери ПАТ "Промінвестбанк" .

Постановою Київського апеляційного суду від 27.08.2019 скасовано ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 24.07.2019 у справі №757/36346/19-ц.

Відповідно до довідки Акціонерного товариства "Фондова біржа ПФТС" аукціон 28.08.2019 не відбувся, у зв`язку з відсутністю покупців.

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснено уцінку пакету акцій на 25 % та повторно передано для продажу на прилюдних торгах Акціонерному товариству "Фондова біржа ПФТС".

04.09.2019 Акціонерне товариство "Фондова біржа ПФТС" опубліковано оголошення про проведення 20.09.2019 аукціону з продажу простих бездокументарних іменних акцій, номінальною вартістю 10 грн, у кількості 5 080 310 373 штук, від загальної кількості 97,7726%, міжнародний ідентифікаційний номер UA , цінні папери ПАТ "Промінвестбанк", .

Згідно з довідкою Акціонерного товариства "Фондова біржа ПФТС", аукціон 20.09.2019 не відбувся.

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснено уцінку пакету акцій ще на 25%, сумарно на 50% від оціночної вартості та повторно передано для продажу на прилюдних торгах Акціонерному товариству "Фондова біржа ПФТС".

08.01.2020 Акціонерним товариством "Фондова біржа ПФТС" опубліковано оголошення про проведення 11.02.2019 аукціону з продажу простих бездокументарних іменних акцій, номінальною вартістю 10 грн, у кількості 5 080 310 373 штук, від загальної кількості 97,7726%, міжнародний ідентифікаційний номер UA , цінні папери ПАТ "Промінвестбанк", .

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.02.2020 у справі №640/2905/20 вжито заходи забезпечення позову та заборонено Акціонерному товариству "Фондова біржа ПФТС" вчиняти дії щодо підготовки та проведення аукціону, призначеного на 11.02.2020 з продажу акцій ПАТ "Промінвестбанк", до набрання законної сили рішенням, ухваленим за результатами судового розгляду адміністративної справи по суті.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020 ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2020 у справі №640/2905/20 в частині заборони вчинення дій, направлених на проведення торгів та продаж акцій ПАТ "Промінвестбанк" скасовано.

04.03.2020 в ході біржових торгів продано прості бездокументарні іменні акції, номінальною вартістю 10 грн, у кількості 5 080 310 373 штук, від загальної кількості 97,7726%, міжнародний ідентифікаційний номер UA , цінні папери ПАТ "Промінвестбанк" за 268 709 960,78 гривень та укладено відповідний біржовий контракт №813054; БВ2369-АК; БВ-04/03/03 від 06.03.2020.

Звертаючись з позовною заявою, позивач вказав, що відповідачами неправомірно визначено бездокументарні іменні акції, номінальною вартістю 10 грн, у кількості 5 080 310 373 штук, від загальної кількості 97,7726%, міжнародний ідентифікаційний номер UA , цінні папери ПАТ "Промінвестбанк" , як майно Російської Федерації.

Також позивач зазначив, що відповідачами порушено окремі норми Закону України "Про виконавче провадження", а також Порядок продажу цінних паперів, на які звернуто стягнення, зокрема, в частині безпідставного, на думку позивача, уцінення вартості акцій, а також в частині порушення порядку проведення аукціону. Крім того, позивач посилався на порушення банківського законодавства в частині неотримання погодження Національного банку України на набуття істотної участі у ПАТ "Промінвестбанк".

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання порушенням.

У відповідності до частин першої та другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

За приписом статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини 1 статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 Цивільного кодексу України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, та у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05.09.2018 у справі №796/165/18 встановлено обставини щодо структури власності ПАТ "Промінвестбанк", яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 25.01.2019 у справі №796/165/18.

Так, у справі №796/165/18 зазначено, що згідно з відомостями про остаточних ключових учасників у структурі власності ПАТ "Промінвестбанк" станом на 01.01.2018, акціонером ПАТ "Промінвестбанк", якому належить 99,7726% акцій банку, є державна корпорація "Внєшекономбанк", яка створена Російською Федерацією відповідно до Федерального Закону Російської Федерацієї від 17.05.2007 року № 82-ФЗ "Про державну корпорацію розвитку банк розвитку "Внєшекономбанк".

Аналогічні відомості, розміщені на Інтернет-сайті (https://smida.gov.ua) Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку України (АРІФРУ) або Stock market infrastructure development agency of Ukraine (SMIDA) (далі - SMIDA).

Крім того, на офіційному Інтернет-сайті ПАТ "Промінвестбанк" (https://www.pib.ua) міститься інформація про те, що основним акціонером ПАТ "Промінвестбанк" з 2009 року є державна корпорація "Внєшекономбанк", якій належить 99,7726 % акцій банку.

Відповідно до Федерального закону від 17.05.2007 року № 82-ФЗ "Про державну корпорацію банк розвитку "Внєшекономбанк", остання є державною корпорацією, створеною Російською Федерацією (стаття 2), діє, зокрема, з метою сприяння забезпеченню довгострокового соціально-економічного розвитку Російської Федерації (стаття 3).

Також, на офіційному Інтернет-сайті ПАТ "Промінвестбанк" (https://www.pib.ua) міститься інформація про те, що іншими акціонерами ПАТ "Промінвестбанк" є фізичні та юридичні особи.

У справі №796/165/18 встановлено, що належність Російській Федерації права власності на акції українських юридичних осіб, зокрема ПАТ "Промінвестбанк", а також іншого рухомого та нерухомого майна, має визначатися законом України, згідно з яким відповідно до абзацу 2 частини першої статті 8 Закону України "Про депозитарну систему України", підтвердженням наявності прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою. Право власності на нерухоме майно, як слідує зі змісту частини п`ятої статті 12, статті 32 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, в даному рішенні зазначено: "Накласти арешт на прості іменні акції Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів UA , юридична адреса: 01001, м. Київ-1, пров. Шевченка, 12), які належать боржнику - Російській Федерації. Заборонити Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів UA , юридична адреса: 01001, м. Київ-1, пров. Шевченка, 12) здійснювати будь-які дії, направлені на відчуження рухомого та нерухомого майна, яке належать боржнику - Російській Федерації, та будь-яким способом відчужувати його."

Також, постановою Київського апеляційного суду від 27.08.2019 у цивільній справі № 757/36346/19-ц, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 06.11.2019, встановлено, що прості іменні акції ПАТ "Промінвестбанк" (), міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів UA) належать Російській Федерації.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфа 1 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Отже, суд апеляційної інстанції вказує, що з урахуванням принципу юридичної визначеності, рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів, а обставини встановлені цим рішенням суду не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, рішення у справах № 757/36346/19-ц, №796/165/18 не можуть бути поставлені під сумнів відповідно до статті 129-1 Конституції України, а тому суд першої інстанції правомірно послався на них у рішенні.

Щодо застосування статті 108 Господарського процесуального кодексу України в контексті неприйняття судом першої інстанції правових висновків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд апеляційної інстанції оцінює докази в їх сукупності в розумінні статей 73-80, 269 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з висновками Верховного Суду викладених у постанові від 24.12.2020 у справі № 303/1324/18, підставою для пред`явлення позову про визнання електронних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час їх проведення, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24 січня 2018 у справі №910/8052/17).

У постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 у справі № 3-242гс16 викладено правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29.11.2017 у справі №668/5633/14-ц також зроблено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Отже, головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, які могли вплинути на результати торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач надав витяг з системи депозитарного обліку, з якого видно, що на його рахунку обліковуються спірні акції.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів зазначає, що Державна корпорація розвитку "ВЕБ.РФ" вірно звернулася до суду за захистом своїх інтересів у відповідності до статті 4 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно доводів апелянта про необґрунтованість уцінки вартості простих бездокументарних іменних акцій, номінальною вартістю 10 грн, у кількості 5 080 310 373 штук від загальної кількості 97,7726%, міжнародний ідентифікаційний номер UA , цінні папери ПАТ "Промінвестбанк", , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до приписів статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Згідно із положеннями частини п`ятої статті 61 Закону України "Про виконавче провадження", не реалізоване на електронних торгах рухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. У разі повторної не реалізації майна рухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

У відповідності до пункту 4.5 Порядку реалізації на фондовій біржі цінних паперів, на які звернено стягнення, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 25.12.2012 №1853, у разі якщо цінні папери, на які звернено стягнення, були виставлені на аукціон, але не були реалізовані, такі цінні папери підлягають подальшій реалізації на фондовій біржі за ціною, що становить 75 відсотків початкової ціни лота. У разі повторної нереалізації на аукціоні цінні папери підлягають подальшій реалізації на фондовій біржі за ціною, що становить 50 відсотків початкової ціни лота.

Так, 04.09.2019 Акціонерне товариство "Фондова біржа ПФТС" опубліковано оголошення про проведення 20.09.2019 аукціону з продажу простих бездокументарних іменних акцій, номінальною вартістю 10 грн, у кількості 5 080 310 373 штук, від загальної кількості 97,7726%, міжнародний ідентифікаційний номер UA , цінні папери ПАТ "Промінвестбанк", .

Згідно з довідкою Акціонерного товариства "Фондова біржа ПФТС", аукціон 20.09.2019 не відбувся.

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснено уцінку пакету акцій ще на 25%, сумарно на 50% від оціночної вартості та повторно передано для продажу на прилюдних торгах Акціонерному товариству "Фондова біржа ПФТС".

Проте, колегія суддів вважає, що здійснення уцінки державною виконавчою службою Міністерства юстиції України пакету акцій на 25% проведено всупереч судової заборони, з огляду на наступне.

Так, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 24.07.2019 заяву Державної корпорації розвитку «ВЕБ.РФ» про забезпечення позову - задоволено.

Забезпечено позов Державної корпорації розвитку «ВЕБ.РФ» шляхом зупинення продажу (реалізації) арештованого майна у зведеному виконавчому провадженні (ЗВП № 59036926), а саме: акції прості бездокументарні іменні, номінальною вартістю 10 грн, у кількості 5 080 310 373 штук, від загальної кількості 99,7726%, міжнародний ідентифікаційний номер UА , цінні папери ПАТ «Промінвестбанк» .

Заборонено відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти будь-які дії щодо продажу (реалізації) арештованого майна у зведеному виконавчому провадженні (ЗВП № 59036926), а саме: акції прості бездокументарні іменні, номінальною вартістю 10 грн, у кількості 5 080 310 373 штук, від загальної кількості 99,7726%, міжнародний ідентифікаційний номер UA , цінні папери ПАТ «Промінвестбанк» ;

Заборонено Акціонерному товариству «Фондова біржа ПФТС» (, місцезнаходження 01004, м. Київ, вул. Шовковична, 42-44) вчиняти будь-які дії щодо підготовки та проведення аукціону з продажу акцій простих бездокументарних іменних, номінальною вартістю 10 грн, у кількості 5 080 310 373 штук, від загальної кількості 99,7726 %, міжнародний ідентифікаційний номер UA , цінні папери ПАТ «Промінвестбанк» .

Постановою Київського апеляційного суду від 27.08.2019 у справі №757/36346/19 ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 24.07.2019 скасувано та ухвалено нове рішення. У задоволенні заяви Державної корпорації розвитку «ВЕБ.РФ» про забезпечення позову відмовлено.

Проте, ухвалою Верховного Суду від 16.09.2019 у справі №757/36346/19 клопотання Державної корпорації розвитку «ВЕБ.РФ» про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 27.08.2019 задоволено. Зупинено дію постанови Київського апеляційного суду від 27.08.2019 до закінчення касаційного провадження у справі.

Отже, повторний аукціон, призначений на 20.09.2019, не міг відбутися у зв`язку із ухвалою Верховного Суду від 16.09.2019 у справі №757/36346/19 про заборону Міністерству юстиції України та Акціонерному товариству «Фондова біржа ПФТС» вчиняти будь-які дії щодо реалізації акцій.

З огляду на вказане вище, колегія суддів вважає, що проведення уцінки державною виконавчою службою Міністерства юстиції України пакету акцій на 25% здійснено всупереч ухвали Верховного Суду від 16.09.2019 у справі №757/36346/19, тобто в порушення вимог чинного законодавства.

Стосовно обґрунтування позову в частині ствердження наявності порушень Порядку реалізації на фондовій біржі цінних паперів, на які звернено стягнення, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку 25.12.2012 №1853, а також інших порушень чинного законодавства, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1.3 рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 25.12.2012 №1853 реалізація цінних паперів, на які звернено стягнення здійснюється у відповідності до правил фондової біржі, які визначають порядок проведення біржових торгів щодо реалізації цінних паперів на які звернено стягнення.

Відповідно до абзацу 2 пункту 5.34 Правил "Фондової біржі ПТФС", зареєстрованих рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №683 від 12.11.2019 (далі - Правила "Фондової біржі ПТФС"), зупинення торгівлі цінними паперами на підставі рішення уповноваженого державного органу, здійснюється за рішенням структурного підрозділу біржі на виконання відповідного рішення.

Згідно з пунктом 5.36 Правил "Фондової біржі ПТФС" поновлення торгівлі цінними паперами здійснюється за рішенням структурного підрозділу біржі, за умови усунення підстав, що викликали зупинення торгівлі на біржі.

Пунктом 18.7 Правил "Фондової біржі ПТФС" поновлення торгівлі на біржі здійснюється за рішенням тих органів, що ініціювали зупинення торгівлі, за умови усунення підстав, що викликали зупинення торгівлі на біржі.

Отже, оскільки підстави, що викликали зупинення торгівлі на біржі були усунені, а саме постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020 ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.02.2020 у справі №640/2905/20 в частині заборони вчинення дій, направлених на проведення торгів та продаж акцій ПАТ "Промінвестбанк" було скасовано, тому структурний підрозділ біржі правомірно поновив здійснення торгівлі цінними паперами - 04.03.2020.

Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції, уцінка акцій ПАТ «Промінвестбанк» була проведена 20.09.2019 всупереч ухвали суду і їх продаж на торгах 04.03.2020 було здійснено за заниженою ціною, що вплинуло на результати електронних торгів, а тому вказані торги суд апеляційної інстанції визнає недійсними.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про Національний банк України» відповідно до Конституції України основною функцією Національного банку є забезпечення стабільності грошової одиниці України. При виконанні своєї основної функції Національний банк має виходити із пріоритетності досягнення та підтримки цінової стабільності в державі. Національний банк у межах своїх повноважень сприяє фінансовій стабільності, в тому числі стабільності банківської системи за умови, що це не перешкоджає досягненню цілі, визначеної у частині другій цієї статті.

Статтею 7 Закону України «Про Національний банк України» визначено, що Національний банк, серед іншого, здійснює банківське регулювання та нагляд на індивідуальній та консолідованій основі.

Головна мета банківського регулювання і нагляду - безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів. Національний банк здійснює функції банківського регулювання і нагляду на індивідуальній та консолідованій основі за діяльністю банків та банківських груп у межах та порядку, передбачених законодавством України. Національний банк здійснює постійний нагляд за дотриманням банками, їх підрозділами, афілійованими та спорідненими особами банків на території України та за кордоном, банківськими групами, представництвами та філіями іноземних банків в Україні, а також іншими юридичними та фізичними особами банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку і економічних нормативів. Національний банк не здійснює перевірок і ревізій фінансово-господарської діяльності осіб, зазначених у цій статті, крім випадку, передбаченого статтею 33 цього Закону (статтею 55 Закону України «Про Національний банк України»).

Вимоги та порядок погодження Національним банком набуття істотної участі в банках або збільшення такої участі понад установлені пороги визначаються Законом України "Про банки і банківську діяльність" та Положенням про ліцензування банків, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 22.12.2018 № 149 (далі - Положення).

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону України "Про банки і банківську діяльність" юридична або фізична особа, яка має намір набути істотної участі у банку або збільшити її таким чином, що така особа буде прямо та/або опосередковано, самостійно чи спільно з іншими особами володіти 10, 25, 50 та 75 і більше відсотками статутного капіталу банку чи правом голосу акцій (паїв) у статутному капіталі банку та/або незалежно від формального володіння справляти значний вплив на управління або діяльність банку, зобов`язана повідомити про свої наміри цей банк і Національний банк України за три місяці до набуття істотної участі або її збільшення (крім стратегічних інвесторів, які подають заявку на участь у конкурсі відповідно до Закону України "Про особливості продажу пакетів акцій, що належать державі у статутному капіталі банків, у капіталізації яких взяла участь держава").

Згідно з пунктом 257 Положення особа зобов`язана погодити з Національним банком набуття або збільшення істотної участі в банку, якщо вона прямо та/або опосередковано, самостійно чи спільно з іншими особами володітиме 10, 25, 50 та 75 і більше відсотками статутного капіталу банку.

Частиною 16 статті 34 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що набуття або збільшення істотної участі в банку без погодження Національного банку України не допускається, крім визначених нормативно-правовими актами Національного банку України випадків, у яких допускається погодження фактично набутої або збільшеної істотної участі у банку після її фактичного набуття або збільшення. У визначених Національним банком України випадках особа зобов`язана звернутися до Національного банку України за погодженням набутої або збільшеної істотної участі у банку після її фактичного набуття або збільшення у строки та порядку, встановлені Національним банком України. Для погодження набутої або збільшеної істотної участі у банку після її фактичного набуття або збільшення особа подає до Національного банку України документи, визначені цією статтею для осіб, які мають намір набути або збільшити істотну участь у банку. Національний банк України до прийняття рішення у визначеному ним порядку має право тимчасово заборонити такій особі використання права голосу щодо відповідних акцій банку. Національний банк України має право відмовити особі у погодженні набутої або збільшеної істотної участі у банку після її фактичного набуття або збільшення з підстав, визначених у частині п`ятнадцятій цієї статті.

Пунктом 258 Положення передбачено, що особа зобов`язана погодити з Національним банком фактично набуту або збільшену істотну участь у банку понад визначені пунктом 257 глави 30 розділу V цього Положення рівні володіння після її фактичного набуття або збільшення в таких випадках:

1) отримання спадщини;

2) придбання акцій банку за результатами придбання контрольного пакета акцій відповідно до Закону про акціонерні товариства;

3) одноосібного набуття істотної участі кожною або однією з осіб, які спільно володіли істотною участю в банку, у результаті припинення правовідносин, у зв`язку з якими Національний банк погодив таким особам спільне набуття істотної участі в банку.

Отже, потенційний покупець акцій банку (якщо покупцем є особа, інша ніж поточний власник істотної участі в банку) у разі придбання пакету акцій, що перевищуватиме 10, 25, 50 та 75 і більше відсотків статутного капіталу банку, зобов`язаний отримати попереднє погодження Національного банку України на набуття істотної участі в банку.

Відповідно до пункту 5 Регламенту організації та проведення аукціону з реалізації цінних паперів, на які звернено стягнення (далі - Регламент проведення аукціону) потенційні покупці 15-ї години робочого дня, що передує даті проведення аукціону, зобов`язані надати біржі, зокрема письмове підтвердження про те, що придбання відповідним покупцем пакету цінних паперів здійснюється відповідно до чинного законодавства України та не призводить до порушень жодного чинного нормативно-правового акту.

Тобто, письмове підтвердження відповідає дійсності виключно у випадку, якщо потенційний покупець придбає акції банку за умови отримання попереднього погодження Національного банку України на набуття істотної участі в банку в порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність" та Положенням.

Колегія суддів встановила, що 29.07.2019 Національний банк України звернувся до Міністерства юстиції України з листом № 27-0006/39091, в якому зазначив, що підтвердження буде відповідати дійсності виключно у випадку, якщо потенційний покупець придбає акції банку за умови отримання попереднього погодження Національного банку України на набуття істотної участі в банку в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Також, 13.03.2020 Національний банк України направив Міністерству юстиції України лист № 27-0005/13441, в якому вказав, що до Національного банку України не надходило повідомлень щодо намірів набути істотної участі у банку, що може свідчити про порушення порядку набуття істотної участі в банку особою, яку визначено переможцем відповідно до результатів проведення аукціону.

Так, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив, що в матеріалах справи відсутні докази звернення потенційних покупців з попереднім погодженням до Національного банку України на набуття істотної участі в банку, що свідчить про порушення порядку набуття істотної участі в банку.

Враховуючи те, що при проведенні спірного аукціону було допущено порушення вимог законодавства та Порядок проведення аукціону, а саме без погодження Національного банку України щодо намірів набути істотної участі у банку та з порушенням порядку зниження ціни реалізації акцій, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог про визнання недійсними результатів аукціону від 04.03.2020 з продажу 5 080 310 373 штук простих бездокументарних іменних акцій ПАТ "Промінвестбанк", , номінальною вартістю 10 грн, 99,7726% від загальної кількості, міжнародний ідентифікаційний номер UA, оформлені Протоколом аукціону з реалізації акцій ПАТ "Промінвестбанк", на які звернено стягнення на АТ "Фондова біржа ПФТС", складеним 06.03.2020.

З матеріалів справи вбачається, що 06.03.2020 між Міністерством юстиції України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фортіфай" укладений договір (біржовий контракт) купівлі-продажу цінних паперів (Б-Б) № 813054; БB2369-АК; БB-04/03/03, предметом якого є передача у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фортіфай" акцій за ціною 268 709 960,78 грн.

З огляду на те, що позовна вимога про визнання недійсним договору (біржовий контракт) є похідною вимогою від позовної вимоги про визнання недійсними результатів аукціону від 04.03.2020, тому колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог також про визнання недійсним договору (біржового контракту) купівлі-продажу цінних паперів (Б-Б) № 813054; БB2369-АК; БB-04/03/03, укладеного 06.03.2020 між Міністерством юстиції України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фортіфай", в розумінні ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержувала на виконання цього правочину, а вразі неможливості такого повернення, зокрема тоді коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання договору купівлі -продажу цінних паперів (Б-Б) №813054 від 06.03.2020 ТОВ "Фінансова компанія "Фортіфай" 06.03.2020 сплатила кошти в сумі 268709960,78грн. за прості бездокументарні іменні акції ПАТ «Промінвестбанк» (т. 3; а.с. 321). Однак, як встановлено в суді апеляційної інстанції, цінні папери у власність ТОВ "Фінансова компанія "Фортіфай" передані не були.

Враховуючи те, що договір купівлі - продажу цінних паперів визнається судом недійсним та виходячи з приписів вказаної вище норми законодавства, підлягають застосуванню наслідки недійсності біржового контакту, тобто одностороння реституція, оскільки умови договору були виконанні лише однією стороною, а саме Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фортіфай", а тому Міністерство юстиції України зобов`язано повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фортіфай" сплачені по договору купівлі - продажу цінних паперів (Б-Б) №813054 від 06.03.2020 кошти в сумі 268 709 960,78 грн.

Таким чином, на переконання колегії суддів, рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 у справі №910/4210/20 слід скасувати та задовольнити позовні вимоги Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ", у зв`язку з порушенням Порядку проведення аукціону від 04.03.2020 та через неправильне застосування наведених норм матеріального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право повністю або частково скасувати судове рішення.

Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 у справі №910/4210/20 підлягає задоволенню. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 у справі №910/4210/20 слід скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 у справі №910/4210/20 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 у справі №910/4210/20 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсними результати аукціону від 04.03.2020 з продажу 5 080 310 373 штук простих бездокументарних іменних акцій ПАТ "Промінвестбанк", , номінальною вартістю 10 грн, 99,7726% від загальної кількості, міжнародний ідентифікаційний номер UA, оформлені Протоколом аукціону з реалізації акцій ПАТ "Промінвестбанк", на які звернено стягнення на АТ "Фондова біржа ПФТС", складеним 06.03.2020.

Визнати недійсним договір (біржовий контракт) купівлі-продажу цінних паперів (Б-Б) № 813054; БB2369-АК; БB-04/03/03, укладений 06.03.2020 між Міністерством юстиції України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фортіфай".

Стягнути з Акціонерного товариства "Фондова біржа ПФТС" (01004, м. Київ, вул. Шовковична, 42-44; ) на користь Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" (49000, м. Дніпро, вул. Винокурова, 5, офіс 401; ) 1 401 (одна тисяча чотириста одну) грн 35 коп. судового збору за подання позовної заяви та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фортіфай" (04060, м. Київ, вул. М. Берлінського, буд. 20, офіс 3; ) на користь Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" (49000, м. Дніпро, вул. Винокурова, 5, офіс 401; ) 1 401 (одна тисяча чотириста одну) грн 35 коп. судового збору за подання позовної заяви та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13; ) на користь Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" (49000, м. Дніпро, вул. Винокурова, 5, офіс 401; ) 1 401 (одна тисяча чотириста одну) грн 35 коп. судового збору за подання позовної заяви та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати накази.

Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва відповідно до вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи №910/4210/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 06.08.2021.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім