ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2021 Справа № 914/951/21

За позовом Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, м. Тернопіль

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Кондор Логістик, м. Львів

про стягнення 59 605, 90 грн

Суддя Галамай О.З.

Секретар судового засідання Бараняк Н.Я.

За участю представників:

від позивача: Митник У.М. представник;

від відповідача: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області Тернопільським національним технічним університетом імені Івана Пулюя подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Кондор Логістик про стягнення 59 605, 90 грн (враховуючи зменшення позовних вимог) у зв`язку з неналежним невиконанням умов договору про закупівлю № 164 від 09.11.2020.

Хід розгляду справи.

Ухвалою суду від 17.05.2021 відкрито спрощене позовне провадження, судове засідання призначено на 16.06.2021.

Ухвалою суду від 16.06.2021 розгляд справи відкладено на 26.07.2021.

26.07.2021 від відповідача надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності його представника та за наявними в матеріалах справи доказами.

У судовому засіданні 26.07.2021 представник позивача просила зменшені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив.

У судовому засіданні 26.07.2021 судом оглянуто оригінали договору про закупівлю товару від 09.11.2020 з додатком, видаткові накладні, рахунок на оплату, відповідь на претензію від 05.02.2021 та паливні картки.

Аргументи сторін.

Позовна заява обґрунтована невиконанням укладеного сторонами договору про закупівлю товару № 164 від 09.11.2020 на суму 54 537, 60 грн. Також за прострочення виконання зобов`язання позивачем заявлено до стягнення на підставі п. 8.2 договору 54, 54 грн пені, 3 817, 63 грн штрафу та на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 927, 13 грн інфляційних втрат, 269, 00 грн 3% річних.

Відзив на позовну заяву судом залишено без розгляду, тому такому оцінка судом не надається.

Обставини справи.

09.11.2020 Тернопільським національним технічним університетом імені Івана Пулюя (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Кондор Логістик (Постачальник) укладено договір № 164 (далі - договір), відповідно до п. 1.1, 1.2 якого Постачальник зобов`язується з 10 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року поставити Покупцеві Товар, зазначений у специфікації, що додається до договору і є його невід`ємною частиною, а Покупець прийняти і оплатити такий товар (бензин А 92 та А 95 по 1 500 літрів кожного).

Згідно з п. 5.1 договору місце поставки (передачі) товарів: EXW Україна, автозаправні станції згідно з переліком АЗС, що розміщується та оновлюється (змінюється в односторонньому порядку) Постачальником на ВЕБ-сайті Постачальника або іншому повідомленому Покупцю (на вимогу Покупця йому може надаватись перелік АЗС в письмовій формі, діючий на дату вимоги), в редакції офіційних правил тлумачення торговельних термінів ІНКОТЕРМС-2010 (INCOTERMS-2010).

Видача (передача) Товарів зі зберігання Покупцю підтверджується фактом отоварення бланка-дозволу (тобто повернення Постачальнику бланка-дозволу в обмін на виданий (переданий) ним Товар зі зберігання), що підтверджується касовими чеками, чеками РОS-терміналів АЗС (РОS-термінал електронне обладнання, призначене для здійснення операцій відпуску Товарів (послуг) шляхом використання бланків-дозволів) (п. 5.14. договору).

Відповідно до п. 6.1 договору Постачальник видає покупцю по акту приймання-передачі бланків-дозволів бланки-дозволи на кількість товару, що підлягають оплаті у відповідності до п. 4.1. Договору.

Товар Покупця видається Постачальником тільки пред`явнику бланка-дозвола. Покупець запевняє, що кожен, хто пред`являє бланк-дозвіл, є його уповноваженим представником на отримання товару від Постачальника (п. 6.2, 6.3 договору).

Відповідальність сторін передбачена у розділі 8 договору, зокрема п. 8.2. передбачено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів (робіт або послуг) за бюджетні кошти Постачальник сплачує Покупцю штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) на вимогу останнього і у встановлений ним строк у розмірі 0,1% вартості партії товару, щодо якої мало місце прострочення поставки, крім цього, за прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково 7% вартості непоставленої партії товару, а у разі здійснення попередньої оплати Постачальник, крім сплати зазначених штрафних санкцій, повертає Покупцю кошти з урахуванням індексу інфляції.

Пунктом 11.1 договору передбачено, що такий набирає чинності з дати його підписання, та укладається на строк до 31.12.2020.

Додатком № 1 до договору є специфікація, в якій предметом закупівлі зазначено бензин А-92 у кількості 1 500 літрів, вартістю 29 340, 00 грн та бензин А-95 у кількості 1 500 літрів, вартістю 30 870, 00 грн, що загалом становить 60 210, 00 грн.

Відповідачем 09.11.2020 виставлено рахунок на оплату № 2156 на суму 60 210, 00 грн.

11.11.2020 сторонами підписана видаткова накладна № 61120/5 на загальну суму 60 210, 00 грн та сторонами підписано акт приймання-передачі паливних карток на пальне у кількості 300 штук.

Позивачем платіжними дорученнями № 740 від 12.11.2020 на суму 29 340, 00 грн та № 1607 від 12.11.2020 на суму 30 870, 00 грн оплачено відповідачу загалом 60 210, 00 грн.

01.12.2020 сторонами підписано акт приймання-передачі карток на заміну у кількості 200 штук на загальний літраж 1000 літрів бензину А-92 та 1000 літрів бензину А-95.

09.12.2020 сторонами підписано акт приймання-передачі паливних карток бренду «INTER CARD» у кількості 60 штук.

Позивач 11.12.2020 звернувся до відповідача із претензією, в якій ствердив, що при спробі здійсненні заправки транспортних засобів за заміненими талонами виявилось, що знову неможливо отримати товар. Тому зазначив, що у разі невиконання своїх зобов`язань за договором, будуть застосовані санкції, передбачені розділом 8 договору і у разі потреби, дане питання вирішуватиметься у судовому порядку.

18 грудня 2020 року сторонами підписано ще один акт приймання-передачі паливних карток на заміну паливних каток бренду «INTER CARD» у кількості 6 штук.

Позивач повторно 29.01.2021 звернувся до відповідача з претензією, в якій зазначив про чергову неможливість отримання товару та необхідність виконання зобовязань за договором.

У відповідь на претензію від 29.01.2021 відповідач скерував позивачу лист від 05.02.2021, в якому зазначив, що такий вживає усіх необхідних заходів для виконання договірних зобов`язань та зобов`язується здійснити відпуск товару частинами, але в будь-якому випадку в повному обсязі.

У претензії від 11.02.2021 позивач просив відповідача у строк до 19.02.2021 повернути кошти в розмірі 54 146, 40 грн та нараховані на них санкції, який останній отримав 17.02.2021, що відображено у листі - відповіді від 19.07.2021.

Відповідач у листі від 24.02.2021 повідомив, що сплачені за товар кошти перераховано на рахунок постачальника (АЗС «ВОГ») та оплачений товар знаходиться на відповідальному зберіганні на АЗС. Ствердив, що у зв`язку з технічними збоями та ліквідацією цих несправностей в системі обліку та видачі пального, спричинено відмову на АЗС, а на даний час проводяться технічні роботи для відновлення цілісності системи.

15.03.2021 позивач просив відповідача у строк до 22.03.2021 повернути кошти в розмірі 54 146, 40 грн та нараховані на них санкції.

21.04.2021 позивач скерував відповідачу запит про отримання інформації щодо кількості використаного бензину.

Відповідач надав позивачу відповідь, у якій ствердив, що останній використав 290 літрів бензину А-92.

Отже позивач впродовж дії договору використав лише 290 літрів бензину А-92, а інші паливні картки не використані, у зв`язку з відмовою в заправці транспортних засобів за цими бланками-дозволами.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача 54 537, 60 грн за непоставлений товар, 54, 54 грн пені, 3 817, 63 грн штрафу, 927, 13 грн інфляційних втрат та 269, 00 грн 3% річних.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення, висновки суду.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України № 281/171/578/155 від 20.05.2008 зазначено, що талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач на виконання умов договору № 23 від 02.09.2020 оплатив відповідачу вартість бензину на суму 60 210, 00 грн та отримав талони для заправки автомобілів.

Однак пред`явивши талони такому було відмовлено у заправці.

Відповідач неодноразово здійснював заміну паливних карток, проте такі також не отоварені.

Тобто відповідач не виконав своїх зобов`язань, що також підтверджується і наявним у матеріалах справи листуванням.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України).

Позивач надіслав відповідачу претензію від 11.02.2021, яка отримана останнім 17.02.2021. Тобто останній день для виконання зобов`язання 24.02.2021.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів повернення відповідачем сплачених позивачем на виконання умов договору коштів та отоварення талонів, позовні вимоги в частині стягнення 54 537, 60 грн підлягають задоволенню.

Щодо заявленої до стягнення пені та штрафу.

Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення зобов`язання.

Позивачем заявлено до стягнення 54, 54 грн пені з посиланням на п. 8.2. договору.

Проте пунктом 8.2 договору сторони погодили, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів (робіт або послуг) за бюджетні кошти Постачальник сплачує Покупцю штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) на вимогу останнього і у встановлений ним строк у розмірі 0,1% вартості партії товару, щодо якої мало місце прострочення поставки.

Позивачем розраховано заявлену до стягнення пеню в розмірі 0,1% вартості партії товару, щодо якої мало місце прострочення поставки.

Однак правова природа пені полягає у нарахуванні за кожен день прострочення, у той час, як у договорі така встановлена у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Враховуючи те, що у договорі сторонами не передбачено відповідальність у вигляді пені, така до стягнення не підлягає.

Розрахунок штрафу є арифметично правильним, тому до стягнення підлягає нараховані 3 817, 63 грн штрафу.

Щодо заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано 3% річних на суму 54 537, 00 грн за період 25.02.2021-26.04.2021.

Перевіривши розрахунок, судом встановлено, що за спірний період 3% річних становлять 273, 43 грн, однак враховуючи межі позовних вимог, до стягнення підлягає заявлена сума 269, 00 грн.

Також позивачем нараховано на суму 54 537, 00 грн за березень 2021 року 927, 13 грн інфляційних втрат.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що такий є правильним.

Враховуючи викладене, до стягнення підлягає 54 537, 60 грн основного боргу, 3 817, 63 грн штрафу, 927, 13 грн інфляційних втрат та 269, 00 грн 3% річних.

У задоволенні вимоги про стягнення пені слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ГПК України).

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Щодо судового збору.

В силу приписів статті 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 73, 74, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Кондор Логістик (місцезнаходження: 79044, місто Львів, вул. Єфремова, будинок 84, квартира 1Б, ідент. код: 39046990) на користь Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя (місцезнаходження: 46001, місто Тернопіль, вул. Руська, будинок 56, ідент. код: 05408102) 59 551, 36 грн, з яких: 54 537, 60 грн основної заборгованості, 3 817, 63 грн штрафу, 927, 13 грн інфляційних втрат, 269, 00 грн 3% річних та 2 267, 92 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 02.08.2021.

Суддя Галамай О. З.