ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04 серпня 2021 року Справа № 903/355/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Вороняк А. С., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом Чаплинського управління водного господарства

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд ресурс

про зобов`язання виконати умови договору поставки,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: н/з;

від відповідача: н/з.

У зв`язку з неявкою сторін, запис розгляду судової справи не здійснювався, відповідно до ч.3 ст. 222 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: Чаплинське управління водного господарства звернулося до Господарського суду Волинської області з позовною заявою в якій просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд ресурс поставити позивачу нафтопродукти відповідно до договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями № МШКк0815 від 29.05.2018 у кількості: бензин А-92 (ДСТУ7687:2015) у кількості 2820 л; бензин А-95 (ДСТУ 7687:2015) у кількості 1970 л; дизельне пальне (ДСТУ 7688:2015) у кількості 4026 л.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на рішення Господарського суду Волинської області від 28.04.2020 у справі № 903/8/20, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.08.2020, яким визнано недійсними додаткові угоди № 1 від 30.05.2018, № 2 від 31.05.2018, № 3 від 01.06.2018 до договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями № МШКк0815 від 29.05.2018 у зв`язку з чим, вважає, що відповідач повинен виконати зобов`язання за договором №МШКк0815 від 29.05.2018 року шляхом допоставки товару.

Ухвалою суду від 26.05.2021 дану позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, а саме, подати суду: подати суду докази сплати судового збору у розмірі 3245,07 грн.

07.06.2021 позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 09.06.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.06.2021.

25.06.2021 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю подав відзив на позовну заяву б/н від 24.06.2021 в якому просить у позові відмовити повністю, вказуючи, що відповідно до умов договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями № МШКк0815 від 29.05.2018 асортимент, кількість та ціна товару визначаються шляхом підписання відповідної видаткової накладної на товар, постачальник передає покупцю за актом приймання-передачі карток на пальне картку(и) на пальне встановленої форми відповідного номіналу (п. 3.1 договору). На виконання умов договору, сторони 04.06.2018 підписали видаткову накладну № 469296, якою узгодили асортимент, кількість та ціну товару, який і було поставлено позивачу, всього на загальну суму 1103126,40 грн, жодних інших видаткових накладних між сторонами не було підписано, а відтак вимога позивача про допоставку товару є безпідставною та не обґрунтованою. Також вказує, що строк дії договору, визначений в п. 10.9 договору, а саме до 31.12.2018 року, і лише в частині проведення розрахунків діє до їх повного виконання, додаткових угод про продовження строку дії договору між сторонами підписано не було.

29.06.2021 з метою надання можливості учасникам справи скористатися своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, суд задовольнив клопотання відповідача та ухвалив на місці відкласти розгляд справи на 14.07.2021.

14.07.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивач не погоджується із доводами відповідача, оскільки сторонами було погоджено усі істотні умови договору, вони їх визначили у специфікаціях товару. Закон не передбачає такої підстави для припинення зобов`язання, яке залишилось невиконаним, як закінчення дії договору.

14.07.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд ресурс надійшло клопотання від 13.07.2021 про зупинення провадження у справі, в якому зазначено, що підставою позову у даній справі є укладення між сторонами договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями № МШКк від 29.05.2018, однак в провадженні Господарського суду Херсонської області перебуває справа № 923/948/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд ресурс до Чаплинського управління водного господарства про зобов`язання укласти додаткову угоду до Договору поставки нафтопродуктів № МШКк від 29.05.2018 щодо зміни ціни та кількості товару. Оскільки Господарським судом Херсонської області вирішується питання щодо внесення змін до умов договору поставки, а договір є підставою позову в даній справі, відповідач вважає, що є підстави для зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 923/948/21.

В судовому засіданні 14.07.2021, розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд ухвалив на місці відмовити в його задоволенні через безпідставність, оскільки відповідачем не подано доказів, що провадження по справі № 923/948/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд ресурс до Чаплинського управління водного господарства про зобов`язання укласти додаткову угоду до Договору поставки нафтопродуктів № МШКк від 29.05.2018 відкрито Господарським судом Херсонської області та справа розглядається, як того вимагає ч. 1 п. 5 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

03.08.2021 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю подав клопотання про зупинення в якому зазначає, що ухвалою Господарського суду Херсонської області від 26.07.2021 відкрито провадження у справі № 923/991/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд ресурс до Чаплинського управління водного господарства про зобов`язання укласти додаткову угоду до Договору поставки нафтопродуктів № МШКк від 29.05.2018, а тому існує об`єктивна необхідність зупинити провадження у справі № 903/355/21 до вирішення пов`язаної з нею справи № 923/991/21 на підставі п. 5 ст. 227 ГПК України.

Проте, оскільки зупинення провадження у справі на підставі п. 5 ст. 227 ГПК України на стадії судового розгляду по суті не допускається, відповідач вважає, що існує необхідність повернутися на стадію підготовчого провадження у справі № 903/355/21.

Відповідно до ч.2 ст. 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 195 ГПК України передбачено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 ч.1 ст.227 та п.1 ч.1 ст.228 цього Кодексу.

Розглянувши заяву відповідача про повернення на стадію підготовчого провадження у справі, суд відмовляє у її задоволенні, оскільки діючим ГПК України не передбачено можливості процесуального переходу на попередню стадію розгляду справи, крім випадків зміни складу суду (ч. 14 ст. 32 ГПК України). Як наслідок, на стадії судового розгляду справи, після закриття підготовчого провадження, суд залишає без розгляду клопотання відповідача щодо зупинення провадження у справі до вирішення пов`язаної справи, у зв`язку з пропуском процесуального строку для його пред`явлення.

Крім того, суд зазначає, що відповідач міг звернутися з позовом до Чаплинського управління водного господарства у Господарський суд Херсонської області і раніше, оскільки це право позивача, яке залежить від них самих, винятковості випадку судом не встановлено, а Товариством з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд ресурс не обґрунтовано.

Представники сторін в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча вчасно та належно були повідомлені про час та місце судового засідання.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

встановив:

29.05.2018, за результатами процедури відкритих торгів, між Чаплинським управлінням водного господарства (покупець) та ТзОВ Нафтотрейд ресурс (постачальник) укладено договір № МШКк0815 поставки нафтопродуктів оптовими партіями (далі договір № МШКк0815), за умовами якого постачальник зобов`язався постачати покупцю нафтопродукти партіями, а покупець - прийняти товар та оплатити його вартість на умовах договору (а.с.5-9).

Відповідно до пункту 2.1 договору ціна за одиницю виміру кількості товару встановлюється за погодженням сторін у видаткових накладних за товар. Ціна включає податки, збори та інші обов`язкові платежі до бюджетів, передбачені чинним законодавством України. до ціни товару входить також вартість зберігання товару Постачальником на умовах, передбачених даним договором та протягом строку дії карток на пальне.

Загальна сума договору становить: 919672,50 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20 %: 183934,50 грн, разом сума договору становить: 1103607,00 грн з ПДВ (п. 2.2 договору).

Згідно специфікації товару, яка є невід`ємним додатком № 1 до договору поставки № МШКк0815 від 29.05.2018 сторони погодили ціни на товар: бензин А-95 21,375 грн без ПДВ, бензин А-92 20,692 грн без ПДВ, дизельне паливо 19,709 грн без ПДВ (а.с.10).

У пункті 10.9 договору № МШКк0815 встановлено, що договір набирає сили з моменту його підписання і діє до 31.12.2018, а в частині проведення розрахунків до їх повного виконання сторонами.

Договір підписано уповноваженими представниками сторін і скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не розірвано, не визнано недійсним. Таким чином, договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

В подальшому сторонами укладено три додаткові угоди до договору:

- додаткова угода №1 від 30.05.2018 до договору №МШКк0815 від 29.05.2018 за змістом якої відповідно до пп.2 п. 4 ст. 36 ЗУ Про публічні закупівлі, у зв`язку із зміною роздрібних цін на ринку нафтопродуктів станом на 20 квітня 2018 року, що підтверджено ціновою довідкою, виданою Херсонською Торгово - Промисловою палатою №Ви - 75 від 16 травня 2018. Сторони домовились змінити (збільшити) ціну за одиницю товару (за 1 літр) не більше ніж на 10 відсотків, встановивши нові ціни на товар; бензин А-95 - 23,512 грн без ПДВ, бензин А-92 - 22,761 грн без ПДВ, дизельне паливо - 21,679 грн без ПДВ;

- додаткова угода №2 від 31.05.2018 до договору №М1ПКк0815 від 29.05.2018 за змістом якої відповідно до пп.2 п. 4 ст. 36 ЗУ Про публічні закупівлі, у зв`язку із зміною роздрібних цін на ринку нафтопродуктів станом на 24 квітня 2018 року, що підтверджено ціновою довідкою, виданою Миколаївською Торгово - Промисловою палатою №26-0068 від 26 травня 2018. Сторони домовились змінити (збільшити) ціну за одиницю товару (за 1 літр) не більше ніж на 10 відсотків, встановивши нові ціни на товар: бензин А-95 - 25,863 грн без ПДВ, бензин А-92 - 25,037 грн без ПДВ, дизельне паливо - 23,846 грн без ПДВ;

- додаткова угода №3 від 01.06.2018 до договору №МШКк0815 від 29.05.2018 за змістом якої відповідно до пп.2 п. 4 ст. 36 ЗУ Про публічні закупівлі, у зв`язку із зміною роздрібних цін на ринку нафтопродуктів станом на 23 травня 2018 року, що підтверджено ціновою довідкою, виданою ДП Державний інформаційно - аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків №231/384 від 25 травня 2018 р. Сторони домовились змінити (збільшити) ціну за одиницю товару (за 1 літр) не більше ніж на 10 відсотків, встановивши нові ціни на товар: бензин А-95 - 26,575 грн без ПДВ, бензин А-92 - 25,742 грн без ПДВ, дизельне паливо - 24,492 грн без ПДВ.

04.06.2018 сторонами, з врахуванням даних додаткових угод, було підписано видаткову накладну № 469296, згідно якої відповідач поставив позивачу 11580 літрів бензину А-92, 8030 літрів бензину А-95, 16650 літрів дизельного пального, тобто, фактично було зменшено предмет закупівлі (а.с.15).

Згідно з платіжним дорученням № 757 від 04.06.2018 позивачем перераховано відповідачу 1103 126,40 грн (а.с.16).

Враховуючи, що додаткові угоди №№1-3 визнано згідно рішення Господарського суду Волинської області від 28.04.2020 недійсними, то поставка товару мала відбуватися відповідно до та на умовах, встановлених договором № МШКк0815 від 29.05.2018, а саме, згідно специфікації товару, яка є невід`ємним додатком № 1 до договору поставки № МШКк0815 від 29.05.2018.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією виконати умови договору поставки № МШКк0815 від 29.05.2018 та здійснити поставку палива в обумовлених об`ємах, проте відповіді не отримав (а.с.28).

Оскільки ціна договору № МШКк0815 складає 1103607 грн, а позивачем сплачено, згідно виставленого рахункуфактури № 918 від 04.06.2018 - 1103126,40 грн, різниця становить 480,60 грн, останній зменшує зобов`язання за договором, яке підлягає виконанню на 24 літри дизельного пального та просить допоставити 4026 літрів дизельного пального.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтями 179, 180 Господарського кодексу України (далі ГК України) визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Відповідно ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 669, 670 ЦК України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає.

З вказаної норми матеріального права вбачається, що у випадку передання продавцем меншої кількості товару, котрий оплачений, покупець має право на власний розсуд вибрати спосіб захисту свого порушеного права, а саме вимагати його передання або вимагати повернення коштів, сплачених за неотриманий товар.

Щодо тверджень відповідача про закінчення строку дії договору та припинення зобов`язань за ним, суд зазначає таке.

За приписами ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Стаття 599 ЦК України та стаття 202 ГК України встановлюють, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Поряд з належним виконанням законодавство передбачає і інші підстави припинення зобов`язань (прощення боргу, неможливість виконання, припинення за домовленістю, передання відступного, зарахування).

Згідно з п. 10.9 договору встановлено, що договір набирає сили з моменту його підписання і діє до 31.12.2018, а в частині проведення розрахунків до їх повного виконання сторонами.

Відповідно до ч.7 ст. 180 ГК України визначено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки, згідно з ст. 599 ЦК України та ч.1 ст. 202 ГК України такою підставою є виконання, проведене належним чином.

У постанові від 19.03.2019 року по справі 916/626/18 Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство не передбачає таку підставу припинення зобов`язання як закінчення строку дії договору. Тобто, зобов`язання, невиконане належним чином, продовжує існувати незважаючи на закінчення строку дії договору.

Сам факт закінчення строку дії двостороннього правочину, виконання якого здійснено тільки однією стороною, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін цього правочину та не звільняє другу сторону такого правочину від відповідальності за невиконання нею свого обов`язку.

Таким чином, зобов`язання, яке існувало на момент дії договору, однак, залишилось невиконаним, підлягає виконанню, незалежно від того, що термін дії договору закінчився.

Аналогічну правову позицію викладено також у постанові Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі №905/2187/13 та Верховного суду від 13.02.2018 у справі №910/123/17 та від 04.05.2018 року у справі №927/333/17.

Твердження відповідача що сторони не визначили асортимент, кількість та ціну товару, саме шляхом підписання видаткової накладної, не приймаються судом, оскільки сторонами було погоджено усі істотні умови договору, які визначені ними у специфікаціях товару, що у додатках №№1,2 до Договору від 29.05.2018.

Оскільки матеріалами справи стверджується, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з повної та своєчасної поставки бензину та дизельного палива, коштів не повернув, у останнього виник обов`язок перед покупцем з поставки 2820 літрів бензину А-92, 1970 літрів бензину А-95, 4026 літрів дизельного палива, незалежно від того, що термін дії договору закінчився, що також не було спростовано останнім.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Враховуючи вищевикладене, суд оцінюючи за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як підставні та обґрунтовані.

Оскільки спір до розгляду доведено з вини відповідача, сплачений позивачем судовий збір в сумі 3245,07 грн в силу ст.129 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд України,-

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд ресурс (вул. Кременецька,38, м.Луцьк, Волинська область, 43010, ) поставити Чаплинському управлінню водного господарства (вул.Військова,2 смт.Чаплинка, Херсонська область, 75200, ) нафтопродукти відповідно до договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями № МШКк0815 від 29.05.2018 у наступній кількості: бензин А-92 (ДСТУ 7687:2015) у кількості 2820 літрів; бензин А-95 (ДСТУ 7687:2015) у кількості 1970 літрів; дизельне пальне (ДСТУ 7688:2015) у кількості 4026 літрів.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд ресурс (вул.Кременецька,38, м.Луцьк, Волинська область, 43010, ) на користь Чаплинського управлінням водного господарства (вул.Військова,2 смт.Чаплинка, Херсонська область, 75200, ) 3245,07 грн (три тисячі двісті сорок п`ять гривень 00 коп.) судовому збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

06.08.2021.

Суддя А. С. Вороняк