РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.07.2021Справа № 910/2895/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Зінчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Дочірнього підприємства "Будівельно - інвестиційна група 4"

до Київської міської ради

про визнання укладеною додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки

Представники учасників справи:

Від позивача: Гук О.О, Ефімова Т.В;

Від відповідача: Тхорик С.М.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство "Будівельно - інвестиційна група 4" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (далі - відповідач) про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки у редакції позивача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наявність передбачених ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" підстав для укладення на новий строк договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №66-6-00201 від 02.11.2004, дія якого закінчилась.

Так, позивач вказує, що строк дії договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №66-6-00201 від 02.11.2004, був змінений рішенням Господарського суду міста Києва від 31.01.2008 у справі №2/33 на новий строк - 15 років, тобто до 02.11.2019, після чого Дочірнє підприємство "Будівельно - інвестиційна група 4" продовжує користуватись спірною земельною ділянкою, виконує належним чином умови договору оренди та свої обов`язки орендаря, при цьому орендодавець (відповідач) у встановлений законом строк заперечень з приводу продовження дії договору оренди не надав. Водночас, позивач зазначив, що у зв`язку із закінченням строку дії означеного правочину, з метою документального підтвердження триваючих орендних відносин, звернувся до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки від 07.12.2020 №778532050, однак Київська міська рада у встановлений законодавством строк про прийняте рішення позивача не повідомила, внаслідок чого останній просить визнати укладеною додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки у редакції позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/2895/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 31.03.2021.

17.03.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти заявлених позовних вимог заперечив, посилаючись серед іншого на те, що позивачем порушено умови п.п.8.4, 11.7 укладеного між сторонами договору - земельна ділянка за цільовим призначенням не використовується, зазначена ділянка частково захаращена сміттям, а на частині земельної ділянки розташована стоянка для автомобілів, позивач систематично не сплачував орендну плату та пропустив строк, передбачений п.11.7 договору, на звернення до орендодавця щодо поновлення цього договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, задоволено усне клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання та відкладено підготовче засідання по справі №910/2895/21 на 19.04.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, продовжено позивачу строк для подачі відповіді на відзив на позовну заяву до 24.05.2021, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання по справі №910/2895/21 на 26.05.2021.

24.05.2021 через електронну пошту Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив про те, що з метою дотримання умов укладеного між сторонами правочину, позивачем 05.09.2019 надіслано на адресу відповідача лист-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки, однак Київська міська рада відповіді на вказаний лист не надала.

Представник позивача у підготовчому засіданні 26.05.2021 подав відповідь на відзив.

Представник відповідача у підготовчому засіданні 26.05.2021 заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання для ознайомлення з матеріалами справи, яке було задоволено судом, підготовче засідання по справі №910/2895/21 відкладено на 02.06.2021.

28.05.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній додатково навів заперечення проти заявлених позовних вимог.

28.05.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про затвердження мирової угоди.

Представник позивача у підготовчому засіданні 02.06.21 заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання для надання можливості вирішення спору мирним шляхом, яке було задоволено судом та відкладено підготовче засідання по справі №910/2895/21 на 09.06.2021.

У підготовчому засіданні 09.06.2021 представник відповідача заперечив щодо задоволення заяви про затвердження мирової угоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.21, яку занесено до протоколу судового засідання, залишено без розгляду заяву про затвердження мирової угоди від 28.05.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №910/2895/21 до судового розгляду по суті на 05.07.2021.

05.07.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи.

05.07.2021 у судовому засіданні з розгляду справи по суті оголошено перерву до 12.07.2021.

Представники позивача в судовому засіданні 12.07.2021 позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 12.07.2021 проти задоволення позову заперечив з підстав наведених у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив.

В судовому засіданні 12.07.2021 на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п.36 рішення Київської міської ради від 15.07.2004 №419/1829 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею" затверджено проект відведення земельної ділянки Дочірньому підприємству "Будівельно-інвестиційна група 4", передано у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,32 га для будівництва житлового будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на просп. Возз`єднання, 13-В у Дніпровському районі м.Києва за рахунок земель запасу та громадської забудови.

На виконання вказаного рішення, 28.10.2004 між Дочірнім підприємством "Будівельно-інвестиційна група 4" (орендар) та Київською міською радою (орендодавець) був укладений договір оренди земельної ділянки (далі - договір), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №66-6-00201 від 02.11.2004.

Відповідно до умов цього договору орендодавець, на підставі п.36 рішення Київської міської ради від 15.07.2004 №419/1829, за актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі-об`єкт оренди, земельна ділянка), визначену цим договором. Об`єктом оренди відповідно до цього договору є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування - просп. Возз`єднання, 13-В у Дніпровському районі м. Києва, розмір - 3249 кв.м, цільове призначення - для будівництва житлового будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом, кадастровий номер: :63:084:0019, договір укладено на 5 років (п.п.1.1, 2.1, 3.1 договору).

Відповідно до п.4.2 договору річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 1,5% від її нормативної грошової оцінки.

Передача земельної ділянки здійснюється за актом приймання-передачі об`єкта оренди в день державної реєстрації Право на оренду земельної ділянки виникає після державної реєстрації цього договору (п.п.6.1, 6.2 договору).

Після закінчення строку, на який було укладено цей договір, при умові належного виконання обов`язків відповідно до умов цього договору, орендар має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору (п.8.3 договору).

Орендар зобов`язаний приступити до використання земельної ділянки в строк, встановлений цим договором, та після підписання цього договору і акту приймання-передачі земельної ділянки та державної реєстрації договору, завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, своєчасно вносити орендну плату (за змістом п.8.4 договору).

Поновлення договору: після закінчення строку, на який було укладено цей договір, орендар, за умови належного виконання своїх обов`язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 3 місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію, у разі поновлення договору на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін (п.11.7 договору).

Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки від 02.11.2004, підписаним між сторонами, земельну ділянку з кадастровим номером :63:084:0019 передано позивачу - Дочірньому підприємству "Будівельно-інвестиційна група 4".

У подальшому, рішенням Господарського суду міста Києва від 31.01.2008 у справі №2/33 за позовом Дочірнього підприємства "Будівельно-інвестиційна група 4" до Київської міської ради внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 02.11.2004 року №66-6-00201, вважаючи укладеною угоду (договір про внесення змін) до договору оренди земельної ділянки від 02.11.2004 №66-6-00201 в редакції, яка підписана Дочірнім підприємством "Будівельно-інвестиційна група 4" на умовах визначених договором, а саме: внести зміни в пункт 2.1 договору, де слова "для будівництва житлового будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом" замінити словами "для будівництва та обслуговування адміністративного будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом", внести зміни до п.3.1 договору, виклавши його в новій редакції "Договір укладено на 15 (п`ятнадцять) років", дана угода набуває чинності з дня її державної реєстрації, усі спори, пов`язані з виконанням умов цієї угоди, вирішуються судами України, при неможливості досудового врегулювання спорів, що виникають при виконанні умов цієї угоди, ця угода є невід`ємною частиною договору і складена у двох примірниках, один примірник для орендодавця, один -для орендаря, орендодавець - Київська міська рада, орендар - Дочірнє підприємство "Будівельно-інвестиційна група 4", зобов`язано Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) зареєструвати угоду (договір про внесення змін) до договору оренди земельної ділянки між орендодавцем - Київською міською радою та Дочірнім підприємством "Будівельно-інвестиційна група 4", у встановленому порядку.

Отже, рішенням Господарського суду міста Києва від 31.01.2008 у справі №2/33, яке набрало законної сили, строк дії договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004 (державна реєстрація 02.11.2004) був змінений на 15 років - до 02.11.2019.

На виконання означеного рішення Господарського суду міста Києва, сторонами підписано угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 02.11.2004 за №66-6-00201, яку зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №66-6-00455 від 03.03.2008.

30.08.2020 відповідач звернувся до орендаря з листом №05708-18492 про сплату заборгованості з орендної плати за землю на суму 58300,00 грн.

Згідно платіжного доручення №2 від 09.10.2020 орендарем сплачено заборгованість з орендної плати за землю на суму 58300,00 грн.

07.12.2020, тобто після закінчення строку дії договору оренди, позивач, як орендар, звернувся до Київської міської ради з повідомленням №778532050 про поновлення договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №66-6-00201 від 02.11.2004, в якому позивач підтверджував повне виконання умов договору оренди земельної ділянки, відсутність заборгованості з орендної плати за земельну ділянку станом на сьогоднішній день, надало згоду на приведення розміру орендної плати у відповідність до вимог чинного законодавства.

Як стверджує позивач, разом з указаним повідомленням, орендарем був наданий проект додаткової угоди про поновлення терміну договору оренди.

Проте, вказана пропозиція була залишена Київською міською радою без відповіді та задоволення.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач посилається на наявність передбачених ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" підстав для укладення на новий строк договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №66-6-00201 від 02.11.2004, дія якого закінчилась.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач зазначає, що позивачем порушено умови п.п.8.4, 11.7 укладеного між сторонами договору - земельна ділянка за цільовим призначенням не використовується, зазначена ділянка частково захаращена сміттям, а на частині земельної ділянки розташована стоянка для автомобілів, позивач систематично не сплачував орендну плату та пропустив строк, передбачений п.11.7 договору, на звернення до орендодавця щодо поновлення цього договору.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124).

При цьому Законом України "Про оренду землі" врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами в зв`язку із передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

За змістом ст.1 Закону України "Про оренду землі" (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом (ст.4 Закону України "Про оренду землі").

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" передбачає, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

У разі смерті орендодавця перебіг строків, визначених частинами другою, п`ятою, шостою, восьмою цієї статті, зупиняється до моменту повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку.

З дня, коли орендарю стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця або територіальної громади, перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням строку, що минув до їх зупинення.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що ст.33 Закону України "Про оренду землі" визначає алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначає певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі", використовуючи конструкцію "поновлення договору оренди землі" як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність. Вказаний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 12.01.2021 у справі №915/1119/18.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені ч.2 ст.33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Метою такого повідомлення - є запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк).

Слід зазначити, що додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Тобто, виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі"). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Вказаний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 22.09.2020 у справах №159/5756/18 та №313/350/16-ц.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №709/433/17, від 10.04.2018 у справі №594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21.11.2018 у справі №530/212/17 (провадження № 14-330цс18), згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів:

- орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди;

- до закінчення строку дії договору орендар повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк;

- до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди;

- орендар продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою;

- орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Таким чином, Велика Палата висловилась щодо підстав поновлення договору оренди відповідно до положень частини 6 статті Закону України "Про оренду землі" і згідно такого висновку для задоволення позову про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди орендарю слід у відповідний строк звернутись до орендодавця з листом про намір скористатись переважним правом на поновлення з доданим до нього проектом додаткової угоди.

Частиною 2 ст.33 вказаного вище закону встановлено, що орендар повинен повідомити орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Тобто в цій статті передбачено, що таке звернення повинно бути вчинене у строк встановлений самим договором оренди, проте не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди.

Така конструкція цієї статті передбачає, що у випадку відсутності домовленості між сторонами договору щодо такого строку та незакріплення останнього в договорі, цей строк визначено нормативно - не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Таким чином, перевагу має договірний строк, визначений та встановлений сторонами в договорі оренди землі.

Як було встановлено судом у даній справі, строк дії договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004 (державна реєстрація 02.11.2004) з урахуванням рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2008 у справі №2/33 та угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 02.11.2004 за №66-6-00201, яку зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №66-6-00455 від 03.03.2008, закінчився 02.11.2019.

Відповідно до п.11.7 договору після закінчення строку, на який було укладено цей договір, орендар, за умови належного виконання своїх обов`язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 3 місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно положень ст.526 вказаного Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із наведених положень закону вбачається, що коли одна із сторін за умовами договору взяла на себе певні зобов`язання, то інша сторона вправі очікувати, що такі будуть виконані у встановлені строки. У разі ж коли така сторона порушила умови договору, зобов`язання вважається не виконаним.

Отже, із положень п.11.7 договору вбачається, що позивач взяв на себе обов`язок повідомити Київську міську раду про свій намір скористатися переважним правом укладення договору оренди на новий строк до 02.08.2019 (не пізніше, ніж за 3 місяці до закінчення строку дії договору).

Однак, Дочірнє підприємство "Будівельно-інвестиційна група 4" звернулось до Київської міської ради із повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки 07.12.2020, тобто із порушенням визначеного договором терміну повідомлення про свій намір.

Суд зазначає, що твердження позивача про направлення на адресу відповідача повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки 05.09.2019 не підтверджуються належними та допустимими доказами у справі, оскільки зі змісту наданої позивачем накладної кур`єрської доставки "Триммер" не вбачається вміст направленого позивачем на адресу Департаменту земельних ресурсів КМДА відправлення.

До того ж, зазначене відправлення адресовано не відповідачу у справі, що розглядається, орендодавцю за укладеним між сторонами договором, а іншому адресату.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що у контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", позивачу необхідно підтвердити належне виконання своїх обов`язків за договором оренди, однак 30.08.2020 відповідач звернувся до орендаря з листом №05708-18492 про сплату заборгованості з орендної плати за землю на суму 58300,00 грн, яку було сплачено орендарем лише 09.10.2020, що не свідчить про належне виконання позивачем своїх обов`язків за договором.

Слід зауважити, що до обов`язків орендаря віднесено не тільки здійснення своєчасної плати за користування земельною ділянкою, але й (відповідно до п.8.4 договору) завершення забудови земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази виконання Дочірнім підприємством "Будівельно-інвестиційна група 4" визначених договором обов`язків, у тому числі завершення забудови земельної ділянки, розташованої на проспекті Возз`єднання, 13-В у Дніпровському районі м. Києва так, як і використання спірної ділянки за цільовим призначенням.

Щодо інших обставин поновлення договору оренди на новий строк, з підстав, передбачених ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", а саме: орендар продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою та орендодавець (Київська міська рада) письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди, то суд зазначає, що наявність таких обставин була встановлена судом, чого не спростували сторони під час розгляду справи.

Разом з тим, з огляду на вже встановлені факти порушення порядку поновлення договору оренди, про які зазначалось вище, а саме - неналежного виконання орендарем своїх обов`язків за договором оренди, неповідомлення орендарем до закінчення строку дії договору орендодавця в установлені як договором так і Законом України "Про оренду землі" строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, суд дійшов висновку про недотримання позивачем процедури поновлення договору на новий строк, передбаченої положеннями ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" та про відсутність підстав для задоволення позову Дочірнього підприємства "Будівельно - інвестиційна група 4".

З огляду на наведене всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Суд зазначає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст.74, 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства "Будівельно - інвестиційна група 4" відмовити повністю.

2. Судовий збір залишити за позивачем.

3. Відповідно до ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Відповідно до ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Згідно з п.п.17.5 п.17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 09.08.2021.

Суддя М.Є.Літвінова