ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2021 Справа № 914/1217/21

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Рима Т. Я.,

за участю секретаря судового засідання Бернацької Л. В.,

розглянув у судовому засіданні справу

за позовом: Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (далі Міністерство, Позивач),
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Ойл Сервіс" (далі Товариство, Відповідач),
третя особа:Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Кард" (далі Третя особа),
предмет позову: стягнення 89'749,23 грн,
за участю представників:
позивача:Мулюн Ксенія Вікторівна,
відповідача:не з`явився,
третьої особи:не з`явився.
I. Процедури.

1. На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Міністерства до Товариства про стягнення 89'749,23 гривень.

2. Ухвалою від 11.05.2021 суд залишив позов без руху.

3. Ухвалою від 01.05.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження судове засідання призначив на 23.06.2021, залучив до участі у справі третю особу Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Кард".

4. У судове засідання 23.06.2021 відповідач не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника. Суд відклав засідання на 07.07.2021.

5. Представник відповідача 05.07.2021 подав заяву про вступ у справу представника та надання доступу до електронної справи у підсистемі "Електронний суд" (а. с. 152-153). Суд 05.07.2021 надав представнику відповідача доступ до електронної справи у підсистемі "Електронний суд".

6. У судове засідання 07.07.2021 відповідач повторно не з`явився, подав заяву про проведення судового засідання без участі відповідача. Суд відклав судове засідання на 06.08.2021.

II. аргументи сторін.

Позиція позивача (а. с. 1-7, 176-177).

7. Позивач та Відповідач уклали договір поставки. На виконання умов договору Позивач оплатив Відповідачеві вартість замовлених нафтопродуктів 116 748,00 гривень. Відповідач передав Позивачеві 480 талонів на нафтопродукти вартістю 116 748,00 гривень, за якими власне і відбувалася поставка.

8. За наданими Відповідачем талонами Позивач отримав на АЗС лише частину оплаченого пального, однак не зміг отримати пальне загальною вартістю 80'494,80 гривень.

9. Договір між Позивачем та Відповідачем розірвано, а тому Відповідач повинен повернути Позивачеві оплачені Позивачем кошти.

10. Предметом позову є стягнення 89'749,23 грн, з яких:

10.1. 80'494,80 грн основної заборгованості.

10.2. 3'610,83 грн пені, нарахованої за період з 12.12.2020 по 21.04.2021.

10.3. 5'634,63 грн штрафу.

11. Підставою позову є порушення Відповідачем умов договору поставки № 11/2020 від 06.08.2020 та відмова в поверненні грошових коштів, сплачених за товар, який так і не був поставлений.

12. Позивач зазначив у позові, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат складається з 2'270,00 грн сплаченого судового збору.

Заперечення відповідача (а. с. 157-158).

13. Позивач не надав доказів припинення здійснення відпуску палива на АЗС.

14. Позивач не надав доказів, що підтверджують вину відповідача у неотриманні позивачем пального. Вказане унеможливлює нарахування санкцій.

Пояснення третьої особи.

15. Третя особа не надала пояснень.

III. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.

16. Обставини справи, які необхідно встановити:

16.1. Виникнення між сторонами договірних відносин.

16.2. Виконання Позивачем та Відповідачем обов`язків за Договором від 06.08.2020.

16.3. Припинення дії Договору від 06.08.2020.

16.4. Правильність нарахування санкцій.

Виникнення між сторонами договірних відносин.

17. Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

18. Позивач та Відповідач 06.08.2020 уклали договір поставки № 11/2020 (далі Договір від 06.08.2020) (а. с. 8-11). Згідно з пунктом 1.1 Договору від 06.08.2020 продавець зобов`язується в порядку і в терміни, встановлені цим договором, передати у власність покупцю товар: бензин А-95, дизельне паливо (за талонами)… в кількості, визначеній у додатку 1 до договору…, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах, визначених договором. В додатку 1 (а. с. 13) до Договору від 06.08.2020 сторони погодили, що товаром є бензин А-95 об`ємом 3'000 л та вартістю 49'890,00 грн (без ПДВ) та дизельне паливо об`ємом 3'000,00 л та вартістю 47'400,00 грн (без ПДВ). Загальна ціна договору становить 116'760,00 грн (з ПДВ).

19. У цей же день сторони уклали додаткову угоду до Договору від 06.08.2020 (а. с. 12-15), якою змінили вартість товару 116 748,00 гривень. В додатку 1 (а. с. 14) до Договору від 06.08.2020 сторони погодили, що товаром є бензин А-95 об`ємом 3'000 л та вартістю 49'890,00 грн (без ПДВ) та дизельне паливо об`ємом 3'000,00 л та вартістю 47'400,00 грн (без ПДВ). Загальна ціна договору становить 116'748,00 грн (з ПДВ).

20. Потрібно відзначити, що зміст укладеного між сторонами справи договору не в повній мірі відображає дійсні взаємовідносини сторін. Так, сам договір є достатньо типовим для правовідносин поставки, що передбачає передачу товару (бензину А-95, дизельного пального пункт 1.1 Договору від 06.08.2020) у визначений строк (до 10.08.2020 пункт 5.1 Договору від 06.08.2020), у визначене місце (бульвар Лесі Українки, 1, місто Київ пункт 5.2 Договору від 06.08.2020), а також порядок розрахунків (10 днів з дня фактичної поставки пункт 4.1 Договору від 06.08.2020).

21. Разом з тим, Договір від 06.08.2020 визначає особливий механізм поставки. Цей механізм полягає в тому, що поставка відбувається шляхом обміну отриманих Позивачем від Відповідача талонів на пальне. Такий обмін відбувається на автозаправних станціях, перелік яких міститься в довідці про перелік АЗС ТОВ "Інтер Кард" по всій Україні (а. с. 29).

Виконання Позивачем та Відповідачем обов`язків за Договором від 06.08.2020.

22. Пунктом 5.1 Договору від 06.08.2020 встановлено, що строк поставки товару до 10.08.2020.

23. Міністерство та Товариство підписали акти приймання-передачі талонів на отримання пального:

23.1. Від 07.08.2020 (а. с. 43-46), за яким Позивач отримав 180 талонів по 10 л дизельного пального, 60 талонів по 20 л дизельного пального, 180 талонів по 10 л бензину А-95, 60 талонів по 20 л бензину А-95.

23.2. Від 03.12.2020 (а. с. 50-51), за яким Позивач отримав 50 талонів по 10 л дизельного пального, 50 талонів по 10 л бензину А-95.

23.3. Від 04.12.2020 (а. с. 47-49), за яким Позивач отримав 50 талонів по 10 л дизельного пального, 20 талонів по 10 л бензину А-95, 15 талонів по 20 л бензину А-95.

24. В судовому засіданні 06.08.2021 представниця Позивача пояснила, що Відповідач частково обміняв деякі старі талони на нові. В будь-якому разі ця обставина не впливає на правильність вирішення справи судом.

25. Пунктом 4.1 Договору від 06.08.2020 встановлено, що розрахунки проводяться шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця протягом 10 днів з дня фактичного постачання товару на адресу покупця.

26. Міністерство сплатило Товариству 116 748,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 165 від 10.08.2020 (а. с. 58).

27. Видаткових накладних чи інших документів, що б свідчили про передачу Міністерству товару (пального, а не талонів на паливо) відповідної вартості немає в матеріалах справи. Отже, зазначені кошти Міністерство сплатило Товариству як передоплату за товар.

28. Оцінюючи подані сторонами докази та пояснення, суд вважає встановленою обставину порушення Відповідачем узятих на себе обов`язків в частині забезпечення поставки пального, що полягає в неможливості обміну отриманих талонів на пальне на АЗС, починаючи з 17.12.2021. Суд дійшов такого висновку на основі такого.

29. Позивач представив довідку від 01.04.2021 № 22/12.1-1686-21 (а. с. 52-57), з якої вбачається, що з 11.12.2020 не може скористатися своїм правом на отримання товару за переданими талонами на АЗС. Така довідка сама по собі не є допустимим доказом на підтвердження цієї обставини, адже є внутрішнім документом, складеним структурним підрозділом Позивача Департаментом фінансів, бухгалтерського обліку та ресурсного забезпечення.

30. Згодом Позивач надіслав Відповідачеві лист від 22.12.2020 (а. с. 21-22), яким повідомив про неможливість отримати пальне за отриманими талонами, вимагав негайного виконання умов договору.

31. Листом № 1254 від 23.12.2020 (а. с. 26) Відповідач повідомив Позивача, що з 17.12.2020 буде змінено інструмент обслуговування транспортних засобів покупців. Зазначив, що буде проведено поетапний обмін талонів, емітованих ТОВ "Інтер Кард" … відповідно до залишків неотоварених талонів. Незважаючи на те, що сам лист датований 23.12.2020, суд вважає дату 17.12.2020 такою, з якої починається невиконання Відповідачем обов`язків з поставки товару, неможливість обміну раніше отриманих талонів на паливо.

32. Окрім наведеного, листом від 23.02.2020 (а. с. 27-28) Відповідач запропонував Позивачу укласти додатковий договір, яким передбачалося відтермінувати строки виконання зобов`язань щодо передачі товару.

33. У відзиві на позов Товариство не стверджує про належне виконання своїх обов`язків за Договором від 06.08.2020, не надає жодних доказів. Суть заперечень Товариства зводиться до критики долучених Міністерством доказів.

34. Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

35. Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

36. Згідно з постановою Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20 стандарт доказування "вірогідності доказів" підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто необхідним є надати саме ту кількість доказів, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

37. Таким чином, з огляду на відсутність прямих доказів, які би фіксували точну дату припинення обслуговування талонів на пальне, суд керується принципом змагальності та тими доказами, які надали самі сторони. Проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що подані Міністерством докази переважають позицію Товариства.

Припинення дії Договору від 06.08.2020.

38. Відповідно до пункту 10.1 Договору від 06.08.2020 цей договір … діє до 31.12.2020, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих зобов`язань. Позивач вважав, що після 31.12.2020 Договір від 06.08.2020 продовжував діяти, оскільки Позивач у повному обсязі не виконав своїх зобов`язань.

39. У зв`язку з цим Позивач надіслав Відповідачеві лист № 22/12.3-494-21 від 03.02.2021 (а. с. 23-24), яким повідомив про розірвання Договору від 06.08.2020 та вимагав протягом 7 днів з моменту отримання листа повернути суму заборгованості за невиконані зобов`язання у розмірі 80 494,80 гривень. Як убачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, Відповідач отримав лист про розірвання договору та вимогу повернути сплачені кошти 25.02.2021 (а. с. 171).

40. Відповідач листом від 23.02.2020 повідомив Позивача про зміну місцезнаходження та надіслав для ознайомлення та підписання додаткову угоду про зміну місцезнаходження, відтермінування строків виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг (а. с. 27-28).

41. Позивач надіслав Відповідачеві лист від 02.03.2021 (а. с. 98), у якому повідомив про залишення без розгляду додаткової угоди та повторно надіслав лист від 03.02.20201 про розірвання Договору від 06.08.2020. Як вбачається з поштової довідки про причини повернення поштового відправлення (а. с. 97) Відповідач не отримав листа Позивача від 02.03.2020 і такий 06.04.2020 повернувся за закінченням терміну зберігання.

42. Проте суд не погоджується з таким трактуванням відносин між сторонами. Насамперед потрібно зазначити, що відповідно до частини 1 статті 251, частини 1 статті 252 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Таким чином, визначення договором строку "до повного виконання сторонами взятих зобов`язань" не відповідає наведеним вище приписам Цивільного кодексу України. З урахуванням наведеного суд робить висновок, що строк Договору від 06.08.2020 сплив 31.12.2020.

43. У той же час сплив строку дії договору не припиняє зобов`язань, які виникають з нього. Це означає, що після 31.12.2020 у Відповідача існував обов`язок забезпечувати поставку пального, а Позивач міг обмінювати талони на пальне, якщо би Відповідач виконував свої обов`язки за договором.

44. Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який отримав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

45. Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

46. Як убачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 171), Відповідач 25.02.2021 отримав лист про повернення 80 494,80 грн заборгованості за невиконанні зобов`язання. Отже саме з цієї дати Відповідач був зобов`язаний упродовж 7 днів до 04.03.2021, повернути 80 494,80 гривень.

47. Зважаючи на вказане, позовні вимоги про стягнення 80'494,80 грн основної заборгованості підлягають задоволенню.

Правильність нарахування санкцій.

48. Відповідно до пункту 7.3 Договору, за порушення строків виконання зобов`язання з продавця стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня за кожен день прострочення терміну поставки товару за цим договором.

49. Міністерство нараховує пеню з 11.12.2020, оскільки саме з цієї дати Департамент фінансів, бухгалтерського обліку та ресурсного забезпечення Міністерства зазначив у довідці (пункт 29 цього рішення) про неможливість отримати товар. Однак така довідка є одностороннім документом Міністерства та не може слугувати допустимим доказом, який би міг підтвердити саме цю дату порушення Відповідачем зобов`язань з поставки товару.

50. Враховуючи висновки суду, зроблені в пункті 31 цього рішення, суд вважає за можливе нараховувати пеню з 17.12.2020.

Розрахунок суми пені

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
80494.8017.12.2020 - 21.01.2021366.0000 %0.033 %*950.10
80494.8022.01.2021 - 24.02.2021346.0000 %0.033 %*899.78
Таким чином, загальна сума пені за договором складає 1'849,88 гривень.

51. Згідно з частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Таким чином, вимоги Позивача про стягнення 5'634,63 грн штрафу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

IV. Судові витрати.

Розподіл витрат на оплату судового збору.

52. Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам. У зв`язку з цим на відповідача покладається судовий збір у розмірі 2'225,23 гривень.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 73, 74, 76, 77, 78, 79, 91, 114, 238, Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Ойл Сервіс" (адреса: 79008, Львівська область, місто Львів, вулиця Староєврейська, будинок 7А; ідентифікаційний код 42647162) на користь Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (адреса: 03186, місто Київ, Чоколівський бульвар, будинок 13; ідентифікаційний код 40446210) 80'494 (вісімдесят тисяч чотириста дев`яносто чотири) грн 80 копійок основної заборгованості, 1'849 (одна тисяча вісімсот сорок дев`ять) грн 88 копійок пені, 5'634 (п`ять тисяч шістсот тридцять чотири) грн 63 копійки штрафу та 2'225 (дві тисячі двісті двадцять п`ять) грн 23 копійки відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в порядку та строки, які визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційну скаргу можна подати безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 09.08.2021.

Суддя Т.Я. Рим