ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.08.2021 Справа № 908/964/21 (908/2248/21)

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Сушко Л.М., розглянувши заяву розпорядника майна Приватного акціонерного товариства Азовкабель Дарієнко Віктора Дмитровича, 65023, м. Одеса, вул. Садова, 18, офіс 5 до Приватного акціонерного товариства Азовкабель (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Промислова, 2-І, ідентифікаційний код 31600918), Товариства з обмеженою відповідальністю Маркет Груп Бердянськ (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Свободи, 67, ідентифікаційний код 30000429) про визнання правочину недійсним, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, припинення права власності та скасування відповідної державної реєстрації

в межах розгляду справи про банкрутство №908/964/21

Боржник Приватне акціонерне товариство Азовкабель, 71100, м. Бердянськ Запорізької області, вул. Промислова, буд. 2-І,

Розпорядник майна - Дарієнко Віктор Дмитрович, 65023, м. Одеса, вул. Садова, 18, офіс

Без виклику представників сторін.

УСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Запорізької області на стадії процедури розпорядження майном перебуває справа №908/964/21 про банкрутство Приватного акціонерного товариства Азовкабель.

Так, ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.04.2021. відкрито провадження у справі №908/964/21 про банкрутство Приватного акціонерного товариства Азовкабель, 71100, м. Бердянськ Запорізької області, вул. Промислова, буд. 2-І, . Визнані грошові вимоги кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю Дифенс-Метал, 65025, Одеська область, м. Одеса, 21-й км Старокиївської дороги, буд. 21-А, до боржника на суму 76 700,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 1 585 050,00 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дарієнко Віктора Дмитровича.

02.08.2021 розпорядник майна Приватного акціонерного товариства Азовкабель Дарієнко Віктор Дмитрович звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Азовкабель та Товариства з обмеженою відповідальністю Маркет Груп Бердянськ про визнання правочину недійсним, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, припинення права власності та скасування відповідної державної реєстрації.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.08.2021 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Сушко Л.М.

Ухвалою суду від 06.08.2021. прийнято до розгляду позов розпорядника майна Приватного акціонерного товариства Азовкабель Дарієнко Віктора Дмитровича до Приватного акціонерного товариства Азовкабель та Товариства з обмеженою відповідальністю Маркет Груп Бердянськ про визнання правочину недійсним, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, припинення права власності та скасування відповідної державної реєстрації в межах розгляду справи про банкрутство №908/964/21. Ухвалено здійснювати розгляд позовної заяви в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 07.09.2021. о/об 12-00.

09.08.2021. до господарського суду Запорізької області від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчинення будь-яких дій щодо реалізації, відчуження, пошкодження нежитлового об`єкту нерухомого майна - будівель та споруд туристичного притулку, що розташовані за адресою: м. Бердянськ Запорізької області, вул. Макарова, буд. 15в.

Подану заяву розпорядник майна обгрунтовує наступними обставинами: у зв`язку з розглядом справи №908/2248/21 про визнання правочину недійсним, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, припинення права власності на нежитловий об`єкт нерухомого майна - будівлі та споруди туристичного притулку, що розташовані за адресою: м. Бердянськ Запорізької області, вул. Макарова, буд. 15в, існує необхідність в забезпеченні позову шляхом накладення арешту та забороною вчиняти будь які дії щодо реалізації, відчуження, пошкодження вищезазначеного майна.

Так, на сайті https://agent.ua знаходиться публікація відповідно до якої терміново продається готель з піщаним пляжем на Бердянській косі м. Бердянськ, Запорізька область вул. Макарова, 15в.

Так як, в подальшому дії відповідача можуть ускладнити або зовсім унеможливити виконання рішення по вищезазначеній справі, після чого не буде що, витребувати.

У зв`язку з цим, з метою збереження майна ПрАТ Азовкабель, запобіганню незаконному виведенню активів ПрАТ Азовкабель, що унеможливлює задоволення вимог кредиторів у справі, арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нежитловий об`єкт нерухомого майна - будівлі та споруди туристичного притулку, що розташовані за адресою: м. Бердянськ Запорізької області, вул. Макарова, буд. 15в.

Оцінивши фактичні обставини справи, проаналізувавши норми діючого законодавства, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України Про міжнародне приватне право, Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

При цьому, 21.10.2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУ з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно із ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

За приписами ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006. №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту наведеного вище свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Зважаючи на те, що предметом заявленого позову, є вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння, слід дійти висновку про існування дійсної потреби у забезпеченні даного позову, оскільки черговий продаж цього майна унеможливить захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів в межах даного судового провадження, без нових звернень до суду.

Керуючись ст. ст. 2, 40, 42 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 136, 137, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву розпорядника майна Приватного акціонерного товариства Азовкабель Дарієнко Віктора Дмитровича, 65023, м. Одеса, вул. Садова, 18, офіс 5 про забезпечення позову - задовольнити.

2. Накласти арешт та заборонити вчиняти будь-які дії щодо реалізації, відчуження, пошкодження нежитлового об`єкту нерухомого майна - будівель та споруд туристичного притулку, що розташовані за адресою: м. Бердянськ Запорізької області, вул. Макарова, буд. 15в.

3. Ухвала набирає чинності з дати її прийняття 10.08.2021 року та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

4. Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку протягом трьох років з дати її прийняття до 10.08.2024.

5. Належним чином засвідчений примірник ухвали направити сторонам по справі.

Повний текст ухвали, відповідно до ст. 233 ГПК України, складено 10.08.2021.

Суддя Л.М. Сушко