ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
03 серпня 2021 року Справа № 924/351/21
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Маціщук А.В. , суддя Філіпова Т.Л.
секретар судового засідання Ткач Ю.В.
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімтекс" про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі №924/351/21
за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.05.2021 р. у справі №924/351/21 (суддя Крамар С.І., повний текст рішення складено 26.05.2021 р.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімтекс"
до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція"
про стягнення 81 364,55 грн., з яких: 75 705,00 грн. - основного боргу, 4 013,73 грн. - інфляційних втрат, 1 645,82 грн. - 3% річних
за участю представників сторін:
позивача - не з`явився;
відповідача - не з`явився;
Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексімтекс" звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" про стягнення з 81 364,55 грн., з яких: 75 705,00 грн. - основного боргу, 4 013,73 грн. - інфляційних втрат, 1 645,82 грн. - 3% річних
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25.05.2021 р. у справі № 924/351/21 позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 1 645,82 грн. - 3% річних, 4 013,73 грн. - інфляційних втрат, 2 270 грн. - витрат зі сплати судового збору, 3 000 грн. - витрат на професійну правничу допомогу. Провадження у справі № 924/351/21 в частині стягнення 75 705 грн. суми основного боргу закрито.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 року апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.05.2021 р. у справі № 924/351/21 - залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

23 липня 2021 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Ексімтекс" звернулося до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції ,оскільки апеляційним судом дане питання не було вирішено .

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.07.2021 р. у даній справі визначено колегію суддів у складі: Олексюк Г.Є. (головуючий суддя), суддя Маціщук А.В., суддя Філіпова Т.Л.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 р. розгляд заяви позивача про стягнення судових витрат у справі призначено на 03.08.2021 р. на 15:00 год. без виклику сторін.

Відповідач Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" не надав суду пояснень з приводу обґрунтованості заяви позивача про стягнення судових витрат.

Відповідно до ч.3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Згідно ч. 4. ст.244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що сторони належним чином повідомлялися про розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення, а відтак колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на правову допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ст.131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

При визначенні суми відшкодування адвокатських витрат, суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як встановлено апеляційним господарським судом, у відзиві на апеляційну скаргу(а.с.136-140) позивач просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу, за результатами апеляційного перегляду справи, загальна сума яких за розрахунком становить 2500 грн. Відповідні докази понесення та сплати судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме:Договір№07-07/2021 про надання правової допомоги від 07.07.2021 р. з Додатком №1; рахунок-фактуру №СФ-0707 від 07.07.2021 р.; Акт виконаних робіт (надання послуг) від 08.07.2021 р. по Договору №07-07/2021 про надання правової допомоги; платіжне доручення №1914 від 07.07.2021 р. долучені позивачем до відзиву (а.с. 141-143)

Отже, приймаючи постанову від 14.07.2021 р. у справі № 924/351/21, колегія суддів не вирішила питання розподілу судових витрат при розгляді справи в суді апеляційної інстанції відповідно до норм ст. 129 ГПК України, що обумовлює ухвалення додаткової постанови відповідно до ст. 244 ГПК України.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як вже зазначалось ,однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Як встановлено апеляційним господарським судом, між Адвокатським об`єднанням "Пашніна і партнери" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ексімтекс" укладено Договір про надання правової допомоги від 07.07.2021 року № 07-07/2021.

Відповідно до п. 3.1.1 договору позивач зобов`язаний здійснити оплату відповідно до умов цього Договору.

Згідно п. 4.1 ціна даного Договору становить 2500,00 грн.

Згідно акту наданих послуг від 07.07.2021 року, укладеного між сторонами Договору про надання правової допомоги № 07-07/2021 від 13.01.2021 року, ТОВ "Ексімтекс" отримала від Адвокатського об`єднання "Пашніна і партнери" послуги у галузі права, зокрема у справі №924/351/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімтекс" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" про стягнення 81 364,55 грн., з яких: 75 705,00 грн. - основного боргу, 4 013,73 грн. - інфляційних втрат, 1 645,82 грн. - 3% річних

Зокрема в акті вказано найменування послуг: складання відзиву на апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.05.2021 р. у справі №924/351/21.

В матеріалах справи міститься копія платіжного доручення №1914 від 07.07.2021 р. на суму 2500 грн.

Отже, колегія суддів вважає, що витрати позивача на правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції доведені належним чином у відповідності до вимог ГПК України.

З огляду на викладене, враховуючи доцільність понесених позивачем витрат, з урахуванням складності цієї справи та обсягу наданої послуги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 2500 грн. витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

Окрім того, суд вказує, що за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Отже, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19).

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Таким чином,заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 2500 грн. відповідає у повній мірі критерію реальності таких витрат,розмір витрат доведений , документально обгрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат з урахуванням складності справи.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімтекс" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі №924/351/21 - задоволити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" (30100, Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімтекс" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) 2500 грн. судових витрат професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. Видачу судового наказу доручити Господарському суду Хмельницької області.

4. Справу повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "04" серпня 2021 р.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Філіпова Т.Л.