У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 серпня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/795/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В.,

перевіривши матеріали позовної заяви № б/н від 27.07.2021 року

Позивач: Відкрите акціонерне товариство «Чернігівводбуд»,

Код , вул. Попова, 1, м.Чернігів, 14010

Відповідач: Ріпкинська селищна рада Чернігівської області

, вул. Святомиколаївська, 85, смт. Ріпки, Чернігівська область, 15000

Предмет спору: про визнання права власності на квартири

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Чернігівводбуд» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати за ним право власності на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що Рішенням виконавчого комітету Ріпкинської селищної ради від 28.04.2006 р. № 53 «Про визнання права власності на об`єкти нерухомості» визнано за ВАТ «Чернігівводбуд» право власності на 23 квартири 24 квартирного житлового будинку по АДРЕСА_7 . Позивач зазначає, що даний житловий будинок перебуває на балансі ДП ПМК-230 ВАТ «Чернігівводбуд» з 1976 року.

Як вказує позивач, 05.07.2006 року ВАТ «Чернігівводбуд» вирішено надати дозвіл на реалізацію двоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_7 ; встановлено договірну ціну по кожній квартирі 24 квартирного двоповерхового житлового будинку (згідно додатку № 96 від 04.07.2006 року). В даному житловому будинку залишилися не викуплені квартири АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 та АДРЕСА_8 на які в даний час ВАТ «Чернінівводбуд» не може оформити право власності.

Дана позовна заява підписана представником за довіреністю ОСОБА_1 . До позовної заяви додано довіреність від 01.03.2021 року Відкритого акціонерного товариства «Чернігівводбуд» видану на ім`я ОСОБА_1 та підписану головою комісії з припинення Чернета О.П.

Починаючи з 1 січня 2019 року у відповідності до підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідних положень Конституції України відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції представництво у судах першої інстанції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами. Відповідно до статті 60 Господарського процесуального кодексу України, яка є спеціальною статтею процесуального закону, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

У тексті довіреності не зазначено, що вона видана саме адвокату, з тексту довіреності вбачається, що вона видана фізичній особі ОСОБА_1 . До позовної заяви не додано ордеру чи копії свідоцва про право на зайняття адвокатською діяльністю Воєдило Г.Ф., що могло б свідчити про наявність у підписанта статусу адвоката.

Суд звертає увагу позивача на те, що згідно довідки №124 з ЄДРПОУ, незасвідчену копію якої додано до позовної заяви, керівником ВАТ «Чернігівводбуд» є ОСОБА_2 . Доказів на підтвердження повноважень голови комісії з припинення Чернета О.П. суду не надано.

Як вбачається з тексту позовної заяви, в ній поєднано шість вимог майнового характеру (про визнання права власності), оскільки вимога про визнання на право власності на майно є майновою, через те, що пов`язана з підтвердженням прав на майно, оскільки немайнові спори це вимоги про захист права або інтересу, об`єктом якого виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2018 року по справі № 916/1220/17.

За приписами ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Пов`язаними позовними вимогами є вимоги, які випливають або виникають одна щодо іншої.

Отже, кожна вимога про визнання права власності на кожну квартиру є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків.

Виходячи зі змісту позовної заяви, а також доданих до неї документів, заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою, ні підставами виникнення, ні поданими доказами. Вказані вимоги є самостійними правочинами у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України. Заявлені позовні вимоги нічим іншим, ніж способом захисту, не пов`язані, проте аналогічність підстав, тобто один і той же спосіб захисту, свідчить про певну однорідність, але не пов`язаність.

Отже, кожна із вимог є самостійною вимогою, безпосередньо між собою не пов`язаною та не є основними і похідними одна стосовно одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших.

Критерій аналогічності договорів, не є достатнім для застосування правил об`єднання позовів у розумінні ст. 173 ГПК України.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 лютого 2019 року у справі №910/11811/18.

Суд звертає увагу позивача, що ним може бути заявлене клопотання про об`єднання позовних вимог, проте об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір сплачується за кожну майнову вимогу.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до частин 1, 2, 4, абзацу 2 частини 5 статті 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В п. 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003" встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Засвідченню підлягає кожний аркуш документа.

За результатами дослідження матеріалів позовної заяви, судом встановлено, що копії документів (витягу з рішення Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району і Чернігівської області від 27.06.2013 року № 64; протоколу № 1 загальних зборів відкритого акціонерного товариства «Чернігівводбуд» від 04.08.2014; витягу з протоколу № 4 спільного засідання правління та наради керівників ВАТ «Чернігівводбуд» від 05.07.2006 року з додатком; додатку договірної ціни №96 від 04.07.2006 року; додатку договірної ціни №5 від 16.07.2021 року, Довідки № 124 з ЄДРПОУ, технічного паспорту), що подані позивачем в якості доказів, не завірені, тому не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів.

Суд звертає увагу позивача на те, що неправильно засвідчені або незасвідчені копії документів є недопустимими доказами фактичних обставин справи та є підставою для скасування судового рішення у справі, про що зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11 липня 2018 року у справі N 904/8549/17.

Згідно з ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частинами 1, 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

В позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначає, що житловий будинок по АДРЕСА_7 перебуває на балансі ДП ПМК-230 ВАТ «Чернігівводбуд» з 1976 року. Проте, доказів на підтвердження вказаного позивачем суду не надано. Також позивачем не надано доказів на підтвердження статусу ДП ПМК-230 ВАТ «Чернігівводбуд» (статуту, ін. установчих документів, доказів, що дане підприємство є власністю позивача, що є єдиним засновником), доказів того, що позивач є правонаступником ДП ПМК-230 ВАТ «Чернігівводбуд».

При цьому, згідно п.2 Рішення № 53 від 28.04.2006 Ріпкинської селищної ради «Про визнання права власності на об`єкти нерухомості», копію якого позивачем додано до позовної заяви, за відкритим акціонерним товариством «Чернігіводбуд» визнано право власності на 24 квартирний двоповерховий житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_9 , який побудований у 1976 році за рахунок коштів ПМК-230 і перебуває на балансі ДП ПМК-230 ВАТ`Чернігівводбуд» з 1976 року. До позовної заяви додано копію витягу з рішення №64 від 27.06.2013 року Ріпкинської селищної ради «Про упорядкування об`єктів містобудування», але доказів переіменування АДРЕСА_10 не надано.

В позовній заяві позивач просить суд визнати за ним право власності на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_8 , при цьому позивачем додано до позовної заяви копію технічного паспорту лише на квартиру АДРЕСА_4 .

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Частиною 1 ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до приписів ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

У справах "Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany", "Kreuz v. Poland", Пелевін проти України, Наталя Михайленко проти України та інших Європейський суду з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. У цьому відношенні Високі Договірні Сторони користуються певними межами свободи розсуду, хоча остаточне рішення про те, чи було дотримано вимог Конвенції, має виносити Суд. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права. Крім того, обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6, якщо воно не ставить законної мети і якщо не забезпечено відповідного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою (див. згадане вище рішення у справі Вайт і Кеннеді проти Німеччини, п. 59; рішення у справі Т. Р. та К. М. проти Сполученого Королівства (T.P. and K.M. v. The United Kingdom) [GC], № 28945/95, п. 98, ECHR 2001; а також у справі Z. Та інші проти Сполученого Королівства (Z. And Others v. The United Kingdom) [GC], № 29392/95, п. 93, ECHR 2001). Якщо дане обмеження відповідає таким принципам, то воно не становить порушення статті 6.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу семиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду, шляхом подання до суду та відповідачу, у порядку, визначеному ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, заяви про усунення недоліків, яка повинна містити зазначення обставин та доказів, що їх підтверджують, викладених судом у мотивувальній частині ухвали. До заяви мають бути додані докази на підтвердження викладених обставин.

Докази направлення відповідачам вказаних документів надати суду у встановлений судом семиденний строк.

3. Звернути увагу позивача, що повторне залишення позовної заяви без руху у разі зазначення нових обставин, але ненадання відповідних доказів, що підтверджують викладені обставини нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено.

Таким чином, недотримання вимог ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України при наведенні у заяві про усунення недоліків таких нових обставин тягнуть за собою наслідки у вигляді повернення позовної заяви.

4. Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 4, 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

5. Попередити позивача про те, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, у тому числі щодо неподання або несвоєчасного подання своїх доводів та доказів на їх підтвердження.

Ухвала складена та підписана 02.08.2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/