СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2021 р. Справа № 922/721/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Бородіна Л.І., суддя Лакіза В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Семенова О.Є.,

за участю представників сторін:

від позивача: Субора Н.С. за довіреністю б/н від 13.10.2020;

від відповідача: Вишневська Г.В. - в порядку самопредставництва (на підставі положення про юридичний відділ АТ "ХАРП" від 14.09.2014 та довіреності б/н від 11.01.2021);

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сбербанк", м. Київ (вх. 1817 Х/2),

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.05.2021 (повний текст складено 31.05.2021) у справі № 922/721/21 (суддя Рильова В.В.),

за позовом Акціонерного товариства "Сбербанк", м. Київ,

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод", м. Харків,

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.05.2021 у справі №922/721/21 задоволено клопотання Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" про призначення у справі №922/721/21 судової експертизи. Призначено у справі №922/721/21 судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Національному науковому центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса". На розгляд експерта поставлено наступні питання: яка ринкова вартість предмета застави за Договором застави від 19.04.2011, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В., зареєстрованого в реєстрі за №1965, який діє із змінами та доповненнями, а саме: металообробних верстатів в кількості 20 одиниць, згідно додатку до договору застави та окремо кожного верстату. Для здійснення експертизи направлено у Національний науковий центр "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" дану ухвалу та матеріали справи №922/721/21 в установленому порядку. Попереджено експерта, який безпосередньо буде проводити судову експертизу, про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Провадження у справі №922/721/21 зупинено на час проведення експертизи.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою, Акціонерне товариство "Сбербанк" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.05.2021 у справі №922/721/21 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" про призначення судової експертизи, а справу №922/721/21 направити до Господарського суду Харківської області для подальшого розгляду.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, заявник посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема положень ст.ст. 2, 73 77, 80, 86, 98, 99, 101, 104, 236 ГПК України, а також ст.ст. 19, 129 Конституції України, ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", практики Верховного Суду та Європейського суду з прав людини, вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав:

- судом першої інстанції належним чином не обґрунтовано, в чому саме полягає неприйнятність наданого Акціонерним товариством "Сбербанк" Звіту про оцінку ринкової вартості основних засобів від 16.03.2021, виконаного незалежним суб`єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "Бі.Еф.Сі", а відповідачем, в свою чергу, не надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про невідповідність визначеної оцінювачем вартості основних засобів ринковим цінам, зокрема, альтернативного звіту про ринкову вартість основних засобів, яким би підтверджувалась протилежна вартість заставного майна;

- місцевим судом неправильно застосовано положення ст. 99 ГПК України та правові висновки Верховного Суду із роз`ясненням щодо застосування вказаної статті, оскільки: по-перше, у даному випадку, за наявності наданого Банком Звіту про оцінку основних засобі від 16.03.2021 у суду була відсутня дійсна потреба у спеціальних знаннях експерта для встановлення ринкової вартості цього майна; по-друге, дія по визначенню вартості предмета забезпечувального обтяження була визначена позивачем і в матеріалах справи містяться достатні докази, які підтверджують правильність визначення ринкової вартості майна на підставі цього Звіту від 16.03.2021;

- крім того, судом порушено положення ст.ст. 73, 74, 76, 86, 236 ГПК України щодо оцінки доказів, зокрема, наданого Банком Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості основних засобів, виконаного ТОВ "Консалтингова компанія "Бі.Еф.Сі", яке є незалежним та професійним суб`єктом оціночної діяльності та має всі дозвільні документи на здійснення оціночної діяльності;

- також залишено поза увагою ті обставини, що Приватне акціонерне товариство "Харківський підшипниковий завод" не реалізувало надане йому право на подання висновку експерта, який би визначав іншу вартість заставного майна, при цьому, з самого початку розгляду справи відповідач безпідставно посилається на те, що позивачем занижена вартість предмета предмету забезпечення;

- за доводами позивача, призначена судом експертиза, без достатнього обґрунтування необхідності вчинення зазначеної процесуальної дії та з огляду надані позивачем докази ринкової вартості майна, у даному випадку сприяє затягуванню розгляду справи та є порушенням права на справедливий і публічний розгляд справи упродовж "розумного строку" незалежним і безстороннім судом, і як наслідок порушує право на ефективний засіб юридичного захисту в суді.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2021 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Бородіна Л.І., суддя Плахов О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 апеляційну скаргу АТ "Сбербанк" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.05.2021 у справі №922/721/21 залишено без руху; встановлено апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надати до суду: докази сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. за належними реквізитами; обґрунтоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду із зазначенням поважних підстав для його поновлення.

05.07.2021 на адресу апеляційного суду від Акціонерного товариства "Сбербанк" надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, до якого додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та докази сплати судового збору.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2021 у зв`язку з відпусткою судді Плахова О.В. для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Бородіна Л.І., суддя Геза Т.Д.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 поновлено АТ "Сбербанк" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 27.05.2021 у справі № 922/721/21, відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, встановлено учасникам справи строк до 21.07.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження та призначено справу до розгляду на 04.08.2021 о 14:15 год.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2021 у зв`язку з відпусткою судді Гези Т.Д. для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Бородіна Л.І., суддя Лакіза В.В.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу апеляційного суду 03.08.2021 від Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод", відповідач заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги, просить залишити оскаржувану ухвалу без змін. Мотивуючи свої доводи, відповідач зазначає про те, що наданий позивачем звіт не відповідає визначеним законом вимогам до звіту про оцінку майна, а тому не може бути належним доказом у справі. Вважає, що визначена позивачем вартість заставного майна в декілька разів занижена від реальної ринкової вартості цього майна, що підтверджено наданим відповідачем Звітом з оцінки майна, висновки якого мають суттєве значення для правильного вирішення спору. Відповідач вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо неможливості визначення початкової вартості предмету застави на підставі Звіту про оцінку майна від 16.03.2021, наданого Банком, оскільки він не є належним засобом доказування. На думку відповідача, місцевий суд обґрунтовано призначив експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, оскільки для оцінки заставного необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ГПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Частиною 4 наведеної статті передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як було зазначено вище, ухвалою суду від 07.07.2021 визначено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи до 21.07.2021.

Відзив на апеляційну скаргу поданий відповідачем 03.08.2021, тобто з порушенням строку, встановленого ухвалою суду. При цьому, до відзиву додано клопотання про поновлення строку на його подання, яке мотивовано тим, що представник Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" начальник юридичного відділу Вишневська Г.В. у період з 12.07.2021 по 30.07.2021 перебувала у відпустці, у зв`язку з чим відповідач не мав можливості подати свій відзив раніше.

Колегія суддів визнає наведені у клопотанні про поновлення строку причини необґрунтованими, оскільки відповідачем не надано суду доказів неможливості представлення його інтересів (написання відзиву на апеляційну скаргу) іншим представником юридичного відділу, з огляду на що доводи Вишневської Г.В. про її перебування у відпустці з 12.07.2021 по 30.07.2021 не заслуговують на увагу.

При цьому, копія відзиву відповідача на апеляційну скаргу направлена позивачу 03.08.2021, тобто фактично за один день до проведення судового засідання, і за результатами пошукового запиту за штрихкодовим ідентифікатором Укрпошта 746) станом на 04.08.2021 не була отримана Банком, що свідчить про порушення права позивача бути ознайомленим з цим відзивом та не забезпечує в даному випадку рівності процесуальних прав та обов`язків учасників справи.

Оскільки відзив на апеляційну скаргу фактично поданий відповідачем з порушенням строку, визначеного ч. 1 ст. 263 ГПК України, обґрунтованих причин пропуску даного строку у відзиві не наведено, суд апеляційної інстанції залишає його без розгляду.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 04.08.2021 присутній представниця позивача (апелянта) підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, просила скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 27.05.2021 про призначення експертизи та зупинення провадження у справі №922/721/21 та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Також представниця скаржника стверджувала, що в порушення норм процесуального права Банк не отримував відзив відповідача на апеляційну скаргу, який надійшов до апеляційного суду 03.08.2021.

Присутня представниця відповідача у судовому засіданні 04.08.2021 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просила суд залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

03.03.2021 Акціонерне товариство "Сбербанк" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом, в якому просило в рахунок часткового погашення заборгованості Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" за Договором про відкриття кредитної лінії №07-В/11/12/ЮО від 19.04.2011, що складає основну суму боргу (тіло кредиту) в розмірі 19000000,00 грн:

- звернути стягнення на предмет іпотеки у спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу через прилюдні торги, в межах процедури виконавчого провадження за ціною продажу на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час здійснення виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку", а саме: на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 19.04.2011, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В. та зареєстрований в реєстрі за №1963, який діє із змінами та доповненнями, на нежитлову будівлю літера "Ж-3", загальною площею 4050,8 (чотири тисячі п`ятдесят цілих вісім десятих) кв.м., яка розташована за адресою: м. Харків, просп. Фрунзе, буд. 3 (назва проспект Фрунзе перейменована на проспект Індустріальний відповідно до рішення Харківської міської ради 20.11.2015 № 12/15) та належить Публічному акціонерному товариству "Харківський підшипниковий завод" на праві власності згідно з наказом Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України №1221 від 02.09.1994 та листом Фонду державного майна України №10-17-3871 від 14.04.1998;

- звернути стягнення на предмети застави у спосіб реалізації предмету застави шляхом продажу через прилюдні торги, в межах процедури виконавчого провадження за ціною продажу на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час здійснення виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" з дотриманням вимог Закону України "Про заставу", а саме, на предмети застави за Договором застави від 11.04.2011, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В., зареєстрований в реєстрі за №1965, який діє із змінами та доповненнями, обладнання в кількості 20 одиниць, яке належить Заставодавцю на праві власності, що підтверджується балансовою довідкою №154/7 від 05.09.2017.

26.04.2021 до господарського суду першої інстанції від Акціонерного товариства "Сбербанк" надійшла заява про зміну предмета позову (вх. № 9452), в якій з метою визначення ринкової вартості майна, що перебуває в іпотеці та заставі Банку, позивач замовив проведення оцінки суб`єктом оціночної діяльності. Згідно виконаного Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості нежитлової нерухомості - нежитлової будівлі літера "Ж-3", загальною площею 4050,8 (чотири тисячі п`ятдесят цілих вісім десятих) кв.м., яка розташована за адресою: м.Харків, просп. Фрунзе, буд. 3 (назва проспект Фрунзе перейменована на проспект Індустріальний відповідно до рішення Харківської міської ради 20.11.2015 №12/15) та належить Іпотекодавцю - Публічному акціонерному товариству "Харківський підшипниковий завод" на праві власності згідно з наказом Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України № 1221 від 02.09.1994 та листом Фонду державного майна України № 10-17-3871 від 14.04.1998, яке передане в іпотеку Банку за Іпотечним договором від 19.04.2011, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1963, ринкова вартість об`єкту оцінки станом на 16.03.2021 становить 5263000,00 грн. без ПДВ.

Крім того, згідно наданого Банком Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості основних засобів - обладнання в кількості 20 одиниць, які зберігаються за наступними адресами: м. Харків, просп. Фрунзе, буд. 3 (перейменований на Індустріальний проспект) та м. Харків, просп. Московський, буд. 277, яке передано в заставу згідно Договору застави від 19.04.2011, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 1965, ринкова вартість об`єкту оцінки станом на 16.03.20201 становить 9 500 000,00 грн. без ПДВ.

З огляду на викладені обставини, Акціонерне товариство "Сбербанк" просить суд: в рахунок часткового погашення заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №07-В/11/12/ЮО від 19.04.2011, що складає основну суму боргу (тіло кредиту) в розмірі 19000000,00 (дев`ятнадцять мільйонів гривень 00 копійок) Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" перед Акціонерним товариством "Сбербанк" за Договором про відкриття кредитної лінії № 07-В/11/12/ЮО від 19.04.2011, розмір заборгованості яким станом на 23.02.2021 складає в сумі 96735665,37 грн. (дев`яносто шість мільйонів сот тридцять п`ять тисяч шістсот шістдесят п`ять гривень 37 копійок) з яких:

- заборгованості за тілом кредиту - 10173332,25 грн., з них прострочених - 10173332,25 грн.;

- заборгованості по процентам за користування кредитом - 27773524,96 грн., що нараховані в розмірі 10609866,67 грн. за період з 19.03.2015 по 04.09.2017 та що нараховані в розмірі 17163658,29 грн. за період з 19.10.2015 по 22.02.2021;

- пені за прострочення повернення заборгованості за тілом кредиту - 40642308,50 грн.;

- пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 18146499,66 грн.

звернути стягнення на предмет іпотеки у спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу через прилюдні торги, в межах процедури виконавчого провадження за ціною продажу на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час здійснення виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку", а саме на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 19.04.2011, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В. та зареєстрований в реєстрі за №1963, який діє із змінами та доповненнями, на нежитлову будівлю літера "Ж-3", загальною площею 4050,8 кв.м., яка розташована за адресою: м.Харків, просп. Фрунзе, буд. 3 (назва проспект Фрунзе перейменована на проспект Індустріальний відповідно до рішення Харківської міської ради 20.11.2015 №12/15) та належить Публічному акціонерному товариству "Харківський підшипниковий завод" на праві власності згідно з наказом Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і версії України №1221 від 02.09.1994 та листом Фонду державного майна України №10-17-3871 14.04.1998.

В рахунок часткового погашення заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №07-В/11/12/ЮО від 19.04.2011, що складає основну суму боргу (тіло кредиту) в розмірі 19000000,00 (дев`ятнадцять мільйонів гривень 00 копійок) Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" перед Акціонерним товариством "Сбербанк" за Договором про відкриття кредитної лінії № 07-В/11/12/ЮО від 19.04.2011, розмір заборгованості яким станом на 23.02.2021 складає в сумі 96735665,37 грн. (дев`яносто шість мільйонів сот тридцять п`ять тисяч шістсот шістдесят п`ять гривень 37 копійок) з яких:

- заборгованості за тілом кредиту - 10173332,25 грн., з них прострочених - 10173332,25 грн.;

- заборгованості по процентам за користування кредитом - 27773524,96 грн., що нараховані в розмірі 10609866,67 грн. за період з 19.03.2015 по 04.09.2017 та що нараховані в розмірі 17163658,29 грн. за період з 19.10.2015 по 22.02.2021;

- пені за прострочення повернення заборгованості за тілом кредиту - 40642308,50 грн.;

- пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 18146499,66 грн.

звернути стягнення на предмети застави у спосіб реалізації предмету застави шляхом продажу через прилюдні торги, в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною для його подальшої реалізації, визначеною згідно звіту про оцінку (визначена на підставі Висновку про вартість об`єкту оцінки здійсненої суб`єктом оціночної діяльності Консалтингова компанія "ВБС" від 19.03.2021), яка складає 9500000,00 (дев`ять мільйонів п`ятсот тисяч гривень 00 копійок) без врахування ПДВ, з дотриманням вимог Закону України "Про заставу", а саме, на предмети застави за Договором застави від 11.04.2011, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В., зареєстрований в реєстрі за №1965, який діє із змінами та доповненнями, обладнання в кількості 20 одиниць, а саме:

1. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2004, заводський номер 25;

2. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2004, заводський номер 27;

3. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2005, заводський номер 28;

4. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2004, заводський номер 29;

5. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2005, заводський номер 31;

6. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2005, заводський номер 32;

7. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2005, заводський номер 33;

8. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2005, заводський номер 34;

9. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2006, заводський номер 21;

10. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2006, заводський номер 22;

11. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2006, заводський номер 37;

12. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2006, заводський номер ЗО;

13. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2006, заводський номер 38;

14. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2006, заводський номер 39;

15. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2006, заводський номер 36;

16. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2006, заводський номер 35;

17. Профільно-накатний верстат, модель UPW-63, рік випуску 1974, заводський номер 0198;

18. Профільно-накатний верстат, модель UPW-63, рік випуску 1974, заводський номер НОМЕР_1 ;

19.Кільцепрокатний автомат, модель URWA-100S, рік випуску 2002, заводський номер НОМЕР_2 ;

20. Кільцепрокатний автомат, модель URWA-250, рік випуску 2002, заводський номер НОМЕР_3 ,

яке належить належить Заставодавцю на праві власності, що підтверджується балансовою довідкою № 154/7 від 05.09.2017.

11.05.2021 Приватне акціонерне товариство "Харківський підшипниковий завод" звернулося до суду першої інстанції із клопотанням про призначення у справі №922/721/21 судової експертизи (вх. № 10583), в якому відповідач заперечує проти прийняття Звіту про оцінку майна від 16.03.2021, який надано позивачем, як доказу, оскільки, за його доводами, оцінювач не мав доступу до оцінюваного майна та не оглядав оцінюване майно; не мав можливості здійснити інвентаризацію майна, яке мав оцінити (інвентаризація здійснювалась не за фактичними даними, а на підставі переліку рухомого майна, який надано замовником); не мав технічних характеристик майна та технічної характеристики майна та технічної документації на майно, яке оцінював; оцінку майна здійснював виключно на підставі інформації, наданої Акціонерним товариством "Сбербанк", який не має повної, достовірної інформації щодо такого специфічного, високотехнологічного та складного у технічному сенсі обладнання.

Відповідач зазначає, що згідно наданого Банком Висновку про вартість об`єкту оцінки здійсненої суб`єктом оціночної діяльності Консалтингова компанія "BFS" вартість застави складає 9500000,00 грн. В свою чергу, Приватним акціонерним товариством "Харківський підшипниковий завод" здійснено запит до завода виробника аналогічних верстатів і згідно комерційної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАБ" від 07.05.2021 вартість лише одного нового верстата становить 150 000 евро.

Приймаючи до уваги предмет та підстави позовних вимог, та виходячи з того, згідно з ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення позову у рішенні суду зазначається початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження, відповідач звертає увагу на те, що подані сторонами докази є взаємосуперечливими між собою, зокрема визначена у наданих сторонами доказах щодо вартості майна, вартість предмета застави значно відрізняється.

Враховуючі викладені обставини, відповідач вважає, що для об`єктивного та правильного вирішення спору потрібні спеціальні знання, а тому слід призначити у справі судову експертизу, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса. Відповідач просить на розгляд експерта поставити наступні питання:

- яка ринкова вартість предмета застави за Договором застави від 19.04.2011, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В., зареєстрованого в реєстрі за №1965, який діє із змінами та доповненнями, а саме: металообробних верстатів в кількості 20 одиниць, згідно додатку до договору застави та окремо кожного верстату.

В письмових запереченнях від 27.05.2021 (вх. №2921) Акціонерне товариство "Сбербанк" зазначає, що клопотання відповідача про призначення у справі №922/721/21 судової експертизи є безпідставним, оскільки Звіт про оцінку ринкової вартості основних засобів виконано Товариством з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "Бі.Еф.Сі", яке має всі необхідні дозвільні документи для здійснення такої діяльності. Також в матеріалах справи відсутні докази, які є взаємно суперечливими, а тому господарський суд в змозі самостійно надати оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах справи та мають суттєве значення для вирішення спору, а тому, на думку Банку, підстави для призначення по справі судової експертизи відсутні.

Водночас згідно наданого до суду першої інстанції 27.05.2021 клопотання (вх. №12380), у зв`язку з незгодою позивача щодо необхідності призначення експертизи у справі 922/721/21 та запереченням стосовно наданого Приватним акціонерним товариством "Харківський підшипниковий завод" обґрунтування та доказів необхідності проведення експертизи, відповідач додатково надав суду Звіт з оцінки майна №12-1/05/2021, виготовлений суб`єктом оціночної діяльності ФОП Бондаренко Д.В. сертифікат №1145/20 від 29.12.2020, в якому зазначено, що відповідно до висновків оцінювача ринкова вартість лише одного токарного 2-х шпиндельного верстату з ЧПУ, модель ПАБ 130 заводської номер 34, інв 012928, 2005 року випуску станом на дату оцінки становить 2168250 грн. без ПДВ, а предметом застави за Договором застави б/н від 08.08.2014 є верстати в кількості 20 одиниць, у тому числі 16 Токарних 2-х шпиндельних верстатів з ЧПУ, модель ПАБ 130. Тобто за твердженням відповідача вірогідна сумарна вартість лише верстатів ПАБ 130 становить 34692000,00 грн.

Враховуючі викладене, відповідач вважає, що позивачем в декілька разів занижена реальна ринкова вартість заставного майна, що підтверджується висновками залученого Звіту з оцінки майна, висновки якого мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Як вже зазначалось вище, Господарським судом Харківської області 27.05.2021 постановлено оскаржувану ухвалу у справі №922/721/21, якою призначено у даній справі судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Національному науковому центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса"; на розгляд експерта поставлено питання: яка ринкова вартість предмета застави за Договором застави від 19.04.2011, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В., зареєстрованого в реєстрі за №1965, який діє із змінами та доповненнями, а саме: металообробних верстатів в кількості 20 одиниць, згідно додатку до договору застави та окремо кожного верстату; зупинено провадження у справі №922/721/21 на час проведення експертизи.

Мотивуючи оскаржувану ухвалу, господарський суд першої інстанції виходив з того, що поданий позивачем до матеріалів справи Звіт про незалежну оцінку ринкової вартості основних засобів Консалтингової компанії "BFS" від 19.03.2021 не може вважатися беззаперечним доказом ринкової вартості заставного майна, оскільки такий документ не є експертним висновком та в ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність, а тому, за висновком суду, для з`ясування дійсної вартості предмета застави за Договором застави від 19.04.2011, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В., зареєстрованого в реєстрі за №1965, який діє із змінами та доповненнями, а саме: металообробних верстатів в кількості 20 одиниць, що є предметом спору у даній справі, необхідні спеціальні знання у товарознавчій сфері, у зв`язку з чим суд дійшов висновку щодо необхідності призначення судової експертизи у справі №922/721/21. При цьому, суд визнав за необхідне на розгляд експерта поставити питання щодо ринкової вартості (без врахування ПДВ) предмета застави за Договором застави від 19.04.2011, а саме: металообробних верстатів в кількості 20 одиниць, згідно додатку до договору застави та окремо кожного верстату.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції погоджується з правильністю правових висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для призначення експертизи та зупинення провадження у цій справі з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що первісним предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання Приватним акціонерним товариством "Харківський підшипниковий завод" зобов`язань за Договором про відкриття кредитної лінії №07-В/11/12/ЮО від 19.04.2011, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 19.04.2011 та звернення стягнення на предмет застави за Договором застави від 19.04.2011, які укладено між позивачем та відповідачем, із застосуванням способу реалізації предметів іпотеки та застави - продаж на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час здійснення виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку" та Закону України "Про заставу".

В процесі розгляду справи позивачем надано до матеріалів справи, а судом першої інстанції прийнято до розгляду заяву Банку про зміну предмету позову, до якої було надано виконані суб`єктом оціночної діяльності Консалтингова компанія "BFS" на замовлення Банку Звіти про незалежну оцінку вартості нежитлової нерухомості та основних засобів від 16.03.2021, якими визначено вартість нерухомого майна (нежитлові приміщення) 5263000,00 грн. та основних засобів (обладнання) 9500000,00 грн.

У вказаній заяві про зміну предмету позову Акціонерне товариство "Сбербанк" просило звернути стягнення на предмети іпотеки та застави у спосіб реалізації предмету застави шляхом продажу через прилюдні торги, в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною для його подальшої реалізації, визначеною згідно Звітів про оцінку (визначена на підставі Висновку про вартість об`єкту оцінку здійсненою суб`єктом оціночної діяльності Консалтингова компанія "BFS" від 19.03.2021).

Колегія суддів зазначає, що спірним у справі, яка переглядається апеляційним судом, є питання щодо наявності або відсутності підстав для призначення судової експертизи щодо визначення ринкової вартості предмета застави за Договором застави від 19.04.2011 та зупинення провадження у цій справі на час проведення експертизи. В частині визначення ринкової вартості предмету іпотеки нежитлових приміщень експертиза місцевим судом не призначалась.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, предметом застави за Договором застави від 19.04.2011 є майно згідно переліку, що наведений в пункті 3.1. цього Договору, а саме: металообробні верстати в кількості 20 одиниць, згідно додатку до договору застави та окремо кожного верстату:

1. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2004, заводський номер 25;

2. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2004, заводський номер 27;

3. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2005, заводський номер 28;

4. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2004, заводський номер 29;

5. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2005, заводський номер 31;

6. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2005, заводський номер 32;

7. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2005, заводський номер 33;

8. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2005, заводський номер 34;

9. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2006, заводський номер 21;

10. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2006, заводський номер 22;

11. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2006, заводський номер 37;

12. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2006, заводський номер 30;

13. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2006, заводський номер 38;14. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2006, заводський номер 39;

15. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2006, заводський номер 36;

16. Токарний 2-х шпиндельний верстат с ЧПУ, модель ПАБ130, рік випуску 2006, заводський номер 35;

17. Профільно-накатний верстат, модель UPW-63, рік випуску 1974, заводський номер 0198;

18. Профільно-накатний верстат, модель UPW-63, рік випуску 1974, заводський номер НОМЕР_1 ;

19. Кільцепрокатний автомат, модель URWA-100S, рік випуску 2002, заводський номер НОМЕР_2 ;

20. Кільцепрокатний автомат, модель URWA-250, рік випуску 2002, заводський номер НОМЕР_3 .

Пунктом 3.1. Договору сторони визначили, що загальна балансова вартість предмету застави за договором складає 9912720,45 грн. без ПДВ та в пункті 3.2. оцінили предмет застави у 9912723,00 грн.

Розділом 6 Договору застави сторони визначили порядок звернення стягнення на майно та його реалізацію.

За умовами пункту 6.4. Договору застави у разі настання випадків, передбачених в пунктах 6.2. 6.3. цього Договору, звернення стягнення на предмет застави здійснюється або на підставі рішення суду в порядку, встановленому чинним законодавством України, або на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" унормовано, що обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:

1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження;

2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача;

3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону;

5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;

6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.

Боржник вправі до дня продажу предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах повністю виконати забезпечену обтяженням вимогу обтяжувача разом з відшкодуванням витрат, понесених обтяжувачем у зв`язку з пред`явленням вимоги і підготовкою до проведення публічних торгів. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах.

Дослідивши умовам вказаного Договору застави, судом апеляційної інстанції з`ясовано, що сторони не погодили ціну продажу предмету застави на випадок звернення стягнення на підставі рішення суду.

З огляду на приписи ч. 3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 10.09.2003 №1440, колегія суддів вважає, що реалізація майна відповідача, переданого в заставу за договором застави, підлягає здійсненню за ринковою вартістю.

Враховуючи відсутність у Договорі застави від 19.04.2011 домовленості сторін про ціну реалізації предмету застави, а також приписи ч. 3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", за якими примусова реалізація майна здійснюється за ринковим цінами на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що питання щодо визначення початкової вартості реалізації предмету застави (обладнання) є таким, що підлягає вирішенню із застосуванням спеціальних знань, а саме експерта у сфері оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 98 ГПК України висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

При цьому колегія суддів зазначає, що приймаючи висновок експерта як належний доказ у даній справі, суд повинен обґрунтувати прийняття доказу, який поданий учасником справи, та необхідно встановити, чи відповідає поданий учасником справи висновок експерта критеріям письмових доказів, в розрізі положень ст.ст. 73, 74, 80, 81 ГПК України.

Як вже вказувалось вище, позивачем до суду першої інстанції було подано заяву про зміну предмету позову, в якій зазначено про те, що з метою визначення ринкової вартості майна, що перебуває в іпотеці та заставі Банку, Акціонерне товариство "Сбербанк" замовило проведення незалежної оцінки забезпеченого майна суб`єктом оціночної діяльності, за результатами якої складено:

- Звіт про незалежну оцінку ринкової вартості нежитлової нерухомості нежитлової будівлі літ. "Ж-3", загальною площею 4050,8 кв.м., яка розташована за адресою: м. Харків, просп. Фрунзе, буд. 3 (назва проспект Фрунзе перейменована на проспект Індустріальний відповідно до рішення Харківської міської ради 20.11.2015 № 12/15) та належить відповідачу на праві власності згідно з наказом Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України №1221 від 02.09.1994 та листом Фонду державного майна України №10-17-3871 від 14.04.1998; ринкова вартість об`єкту оцінки станом на 16.03.2021 становить 5263000,00 грн. без ПДВ;

- Звіт про незалежну оцінку ринкової вартості основних засобів обладнання в кількості 20 одиниць, які зберігаються за наступними адресами: м. Харків, проспект Фрунзе, буд. 3 (перейменована на проспект Індустріальний) та м. Харків проспект Московський, буд. 277, яке передано в заставу згідно Договору застави від 19.04.2011, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В., зареєстрований в реєстрі за №1965; ринкова вартість об`єкту оцінки станом на 16.03.2021 становить 9500000,00 грн. без ПДВ.

За результатом дослідження наданого позивачем до матеріалів справи Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості основних засобів, виконаних Консалтинговою компанією "BFS" від 19.03.2021, господарський суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначені документи не можуть вважатися беззаперечними доказом ринкової вартості заставного майна, оскільки при їх складання не було дотримано вимог ст. 98 ГПК України, з огляду на те, що ці звіти складені не суб`єктом судово-експертної діяльності та вони не містять застереження щодо обізнаності експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, у зв`язку з чим не можуть бути прийняті судом як належний засіб доказування.

В апеляційній скарзі з посиланням на приписи ст.ст. 98, 101 ГПК України, апелянт стверджує, що ним було надано до суду першої інстанції належний доказ на підтвердження ринкової вартості забезпеченого майна, а Звіт про незалежну оцінку ринкової вартості основних засобів від 16.03.2021 виконано незалежним оцінювачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "BFS", яке має всі необхідні дозвільні документи на здійснення такої діяльності, а тому висновки суду в цій частині є безпідставними.

Згідно ч.ч. 1, 2 та 6 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

Відповідно до ч. 7 цієї статті у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до положень ст. 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №522/1029/18 наведено правовий висновок, відповідно до якого висновок експерта не є належним та допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що він підготовлений для подання до суду.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, що наданий Банком висновок незалежного оцінювача Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "BFS" від 16.03.2021, який суд першої інстанції не прийняв до уваги, є належним доказом ринкової вартості майна, переданого в заставу, зважаючи на те, що: у наданому звіті зазначено - оцінювач не несе відповідальності за надану інформацію; висновок є лише незалежним судженням оцінювача та сам по собі не спричиняє ніяких правових наслідків відносно об`єкта оцінки; за недостовірність висновку з незалежної оцінки оцінювач несе цивільно-правову відповідальність відповідно до чинного законодавства; крім того, у цьому звіті не вказується, що його підготовлено для подання до суду.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що Звіт про незалежну оцінку ринкової вартості основних засобів від 19.03.2021, виконаний Консалтинговою компанією "BFS" на замовлення Акціонерного товариства "Сбербанк" не є висновком судової експертизи в розумінні ст. 98 ГПК України, оскільки у такому висновку не вказується, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, не можна вважати висновком експерта, який складається і подається в порядку Господарського процесуального кодексу України для з`ясування обставин, які потребують спеціальних знань, бо суд ними не володіє.

Крім того, як також з`ясовано, у цьому звіті зазначено, що його було виконано без фізичного доступу на територію підприємства та у внутрішні приміщення, де знаходиться обладнання, і така оцінка проведена лише за фотознімками, які надавались замовником.

Зазначений звіт також не містить переліку вихідних даних, на основі яких було проведено оцінку, що не дозволяє суду перевірити матеріали, які підлягали дослідженню оцінювачем, та ґрунтується на припущення експерта про те, що власник розпоряджається своїм майном (майновими правами) виходячи з принципів досягнення найбільшого зиску, та на припущеннях про відсутність невидимих дефектів і ушкоджень і відсутності шкідливих речовин у навколишньому середовищі.

Оскільки зазначений доказ не є висновком експерта у сфері спеціальних знань, а відтак не є пріоритетним перед іншими доказами, господарський суд першої інстанції, з урахуванням приписів ст.ст. 13, 73, 74, 86 ГПК України правомірно оцінив наведені у Звіті про незалежну оцінку ринкової вартості основних засобів від 19.03.2021 дані на рівні з іншими доказами, що обґрунтовують вимоги і заперечення відповідача.

Так, відповідач, заперечуючи проти прийняття звіту, як доказу, наданого позивачем, зазначає, що оцінювач не мав доступу до оцінюваного майна та не оглядав заставне майно; не мав можливості здійснити інвентаризацію майна, яке мав оцінити (інвентаризація здійснювалась не за фактичними даними, а на підставі переліку рухомого майна, який надано замовником); не мав технічних характеристик майна та технічної характеристики майна та технічної документації на майно, яке оцінював; оцінку майна здійснював виключно на підставі інформації, наданої Акціонерним товариством "Сбербанк", яке не має повної, достовірної інформації щодо такого специфічного, високотехнологічного та складного у технічному сенсі обладнання.

Судом першої інстанції обґрунтовано проаналізовано заперечення Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" стосовно наданого Акціонерним товариством "Сбербанк" Звіту про оцінку майна та враховано надані відповідачем докази на підтвердження необхідності проведення експертизи, зокрема Звіт з оцінки майна №12-1/05/2021, виготовленого суб`єктом оціночної діяльності ФОП Бондаренко Д.В. (сертифікат №1145/20 від 29.12.2020).

Із наданого відповідачем звіту вбачається, що ринкова вартість токарного 2-х шпіндельного верстату з ЧПУ мод ПАБ-130, що належить Приватному акціонерному товариству "Харківський підшипниковий завод" (1 од.), що є предметом застави за Договором №07-В/11/12/ЮО від 19.04.2011, у відповідності до висновків оцінювача лише одного токарного 2-х шпиндельного верстату з ЧПУ, модель ПАБ 130 заводської номер 34, інв 012928, 2005 року випуску станом на дату оцінки становить 2168 50 грн. без ПДВ, а предметом застави за Договором застави б/н від 08.08.2014 є верстати в кількості 20 одиниць, у тому числі 16 Токарних 2-х шпиндельних верстатів з ЧПУ, модель ПАБ 130, тобто вірогідна сумарна вартість лише верстатів ПАБ 130 становить 34692000 грн.

Враховуючі викладене, відповідач вважає, що позивачем в декілька разів занижена реальна ринкова вартість заставного майна, що підтверджується висновками залученого Звіту з оцінки майна, висновки якого мають суттєве значення для вирішення спору.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем здійснено запит до заводу виробника аналогічних верстатів та отримано комерційну пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАБ" від 07.05.2021, відповідно до якої вартість нового верстата становить 150 000 Євро.

Отже, оскільки судом встановлено, що подані сторонами докази є взаємосуперечливими та різняться між собою, зокрема, визначена у наданих сторонами звітах вартість предмета застави значно відрізняється, у зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що під час розгляду справи №922/721/21 виникло обґрунтоване питання щодо ринкової вартості предмета застави, яке суд самостійно (без допомоги спеціальних знань експерта у сфері оціночної діяльності) встановити не має можливості.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства. Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження.

Частиною 1 ст. 99 ГПК України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ст. 104 цього кодексу висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Отже за змістом наведених положень процесуального закону призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

За таких обставин, виходячи з приписів положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" та Закону України "Про виконавче провадження", які передбачають визначення у рішенні суду про звернення стягнення на предмет застави його початкової ціни - ринкової для подальшої реалізації на прилюдних торгах, та враховуючи те, що позивач просить суд визначити вартість заставного майна на підставі звіту про оцінку, який не може вважатись висновком експерта, що складається і подається в порядку ГПК України для з`ясування обставин, які потребують спеціальних знань, а відповідач надає докази іншої ринкової вартості переданого в заставу обладнання, тобто у відповідності до ч. 1 ст. 99 ГПК України надані сторонами є взаємосуперечливими, різняться між собою та викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду, що для правильного вирішення спору у даній справі необхідним є визначення ринкової вартості предмету Договору застави від 19.04.2011, як початкової ціни для подальшої реалізації на прилюдних торгах.

Водночас, роз`яснення цього питання потребує спеціальних знань, що в силу вимог ч. 1 ст. 99 ГПК України у сукупності з ненаданням сторонами відповідного висновку експерта, який відповідає вимогам закону, є підставою для задоволення клопотання відповідача та призначення у даній справі судової товарознавчої експертизи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 99 ГПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно з ч. 3 ст. 99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

За приписами ст. 10 Закону України "Про судову експертизу" судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності. До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. Судовому експерту забороняється використовувати свої повноваження з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки та пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб. До фахівця у відповідній галузі знань, який проводить судову експертизу, застосовуються положення цього Закону щодо гарантій, прав, обов`язків, відповідальності судового експерта, крім відповідальності за відмову від проведення експертизи та положень розділу III цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами у даній справі не було досягнуто взаємної згоди при виборі експерта або експертної установи, а тому суд першої інстанції, керуючись ч. 3 ст. 99 ГПК України правомірно самостійно обрав експертну установу та доручив Національному науковому центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" проведення призначеної у даній справі експертизи, на розгляд якої поставлено питання щодо ринкової вартості (без врахування ПДВ) предмета застави за Договором застави від 19.04.2011 а саме: металообробних верстатів в кількості 20 одиниць, згідно додатку до договору застави та окремо кожного верстату.

Щодо викладених в апеляційній скарзі аргументів позивача про необґрунтоване зупинення провадження у справі, затягування розгляду справи та порушення права Акціонерного товариства "Сбербанк" на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, колегія суддів зазначає наступне.

Питання зупинення провадження у справі регулюються ст. 228 ГПК України.

Частиною 2 вказаної статті унормовано, що господарський суд має право зупинити провадження у справі за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи у зв`язку з призначенням судом експертизи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Отже, оскільки судом обґрунтовано, із посиланням на норми ст.ст. 99, 100, 107 ГПК України, призначено у справі судову експертизу, враховуючи, що для проведення експертного дослідження матеріали справи направляються до експертної установи, а тому у цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрнутовано та правомірно скористався наданим йому п. 2 ч. 1 ст. 288 ГПК України правом, та зупинив провадження у даній справі у зв`язку з призначенням господарським судом судової експертизи.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги твердження скаржника про те, що призначення експертизи у справі є затягуванням розгляду справи, оскільки зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків у сфері спеціальних знань про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом. Призначення експертизи у даній справі спрямоване на встановлення та зібрання доказів, які не надані учасниками справи та мають значення для правильного вирішення даного спору, і не свідчить про затягування розгляду справи.

Інші доводи апелянта були спростовані в даній постанові апеляційного господарського суду, крім того, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен аргумент.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваній судовій ухвалі висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства "Сбербанк" задоволенню не підлягає, а ухвала Господарського суду Харківської області від 27.05.2021 у справі №922/721/21 підлягає залишенню без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.05.2021 у справі №922/721/21 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.05.2021 у справі №922/721/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя В.В. Лакіза

Повний текст постанови складено 04.08.2021.