ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року

м. Київ

Справа № 907/491/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Банаська О.О., Білоуса В.В.,

за участю секретаря судового засідання Багнюка І.І.,

учасники справи:

боржник - Фізична особа-підприємець Минда Юрій Васильович,

представник боржника в судове засідання не з`явився,

ліквідатор - Арбітражний керуючий Чорній Мар`ян Володимирович,

представник ліквідатора в судове засідання не з`явився,

кредитор Шориковс Д. - присутній в судовому засіданні особисто, представник ПАТ "Промінвестбанк" - Кузка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" за вх. № 4761/2021

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.04.2021

у складі колегії суддів: Мирутенко О.Л. (головуючий), Гриців В.М., Кордюк Г.Т.

та на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 22.10.2020

у складі судді Ремецькі О.Ф.

у справі за заявою Фізичної особи-підприємця Минди Юрія Васильовича

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ

Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

1. 26.12.2007 року між Фізичною особою-підприємцем Миндою Василем Юрійовичем, (позичaльник/боржник) та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - ПАТ "Промінвестбанк", кредитор), було укладено Кредитний договір про відкриття кредитної лінії №2391 (далі - Кредитний договір), згідно з умовами якого кредитор зобов`язався надати позичaльнику кредит в сумі 3 100 000 (три мільйони сто тисяч) доларів CШA, з цільовим призначенням на рефінансування кредитів в ВАТ "Райффайзен банк Аваль", ЗФ ВАТ "Банк Універсальний" УФ АКБ "Форум" та на виробничі потреби, граничним строком користування до 13.11.2012 та сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 10,00 % річник за строкове користування кредитними коштами, та 20,00 % річник за неправомірне користування кредитом - після настання строку його погашення.

2. Договором про внесення змін №1 від 01.09.2008 до кредитного договору №2391 від 26.12.2007 та Договором про внесення змін №2 від 01.12.2008 до кредитного договору №2391 від 26.12.2007 було внесено зміни до Кредитного договору в частині збільшення процентної ставки за користування кредитом до 11,00 % річних та 13,00 % річних відповідно.

3. 26.12.2007 з метою забезпечення належного виконання зобов`язань ФОП Минди В.Ю. за Кредитним договором було укладено договір поруки, відповідно до якого фінансовий поручитель Минда Юрій Васильович взяв на себе зобов`язання в якості солідарного боржника відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником ФОП Минда В.Ю. зобов`язань за Кредитним договором.

4. 26.12.2007 також було укладено іпотечний договір, посвідчений 09.01.2008 приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Попович В.В. по реєстру за №57 (далі - договір іпотеки). Відповідно до договору іпотеки майновий поручитель Минда Юрій Васильович, в забезпечення кредитних зобов`язань Минди В.Ю., передав в іпотеку ПАТ "Промінвестбанк" майновий комплекс загальною площею 4553,9 м.кв. у складі: літ.А - адмінкорпус, літ.Б - рем-мех майстерня, літ.В - склад, літ.Г котельня, літ.Д - їдальня, літ.Е - побутовий корпус, літ.Ж-Н - мийка з очисними спорудами, літ.3-И - АЗС і склад ГСМ, літ.Й - насосна, літ.К - трансформатор, № 1-5 ворота і огорожа, №І-ІІ водосховнще, №ІІІ - водонапірна башня, з земельною ділянкою загальною площею 9,3064 га., кадастровий номер :01:032:1001, цільове призначення земельної ділянки - для комерційного використання (обслуговування майнового комплексу), що знаходяться за адресою: смт. Чинадійово, Мукачівського району, Закарпатської області, вул. Перемоги, 1. Заставна вартість предмету іпотеки визначена сторонами в сумі 10 000 000 (десять мільйонів) грн.

5. 05.11.2013 рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №303/6840/13-ц про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором, позов банку задоволено. Рішенням суду присуджено стягнути солідарно з Минди Юрія Васильовича та ФОП Минди Василя Юрійовича на користь ПАТ "Промінвестбанк" заборгованість за Кредитним договором в сумі 4 280 012,45 доларів США, стягнути з Минди Юрія Васильовича пеню в сумі 190 428,01 дол. США за невиконання умов Договору поруки та стягнути солідарно з Минди Ю.В., та ФОП Минди В.Ю. судові витрати в сумі 1 820 грн. На виконання зазначеного рішення, Мукачівським міськрайонним судом було видано виконавчі листи з виконання яких Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби були відкриті виконавчі провадження. В ході виконавчого провадження з виконання виконавчих листів. Виданих Мукачівським міськрайонним судом по справі № 303/6840/13-ц стягнення коштів на користь кредитора не відбувалося.

6. 05.03.2014 рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №0707/6050/12 позов ПAT "Промінвестбанк" задоволено та присуджено, з метою погашення заборгованості ФОП Минда В.Ю. перед ПАТ "Промінвестбанк" за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №2391 від 26.12.2007 в сумі 3 905 904,4 доларів США звернути стягнення на майно передане в іпотеку банку в забезпечення кредитних зобов`язань ФОП Минди В.Ю., шляхом надання ПАТ "Промінвестбанк" права продажу предметів іпотеки від імені іпотекодавців будь-якій особі покупцеві за початковою ціною продажу предметів іпотеки за ціною визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності на момент реалізації, а також стягнуто солідарно з Минда В.Ю. та Минда Ю.В. на користь "ПАТ Промінвестбанк" судові витрати в розмірі 1700 грн сплаченого судового збору та 120 грн витрат на ІТЗ. Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05.03.2014 у справі №0707/6050/12 було залишено в силі судами апеляційної та касаційної інстанції.

7. 22.01.2015 ухвалою Мукачівського міськрайонного суду у справі №0707/6050/2012 за заявою Минди В.Ю. про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05.03.2014 у справі №0707/6050/12 було скасовано.

8. 15.07.2015 рішенням Мукачівського міськрайонного суду у справі №0707/6050/12 позов ПАТ "Промінвестбанк" задоволено та присуджено, з метою погашення заборгованості ФОП Минда В.Ю. перед ПАТ "Промінвестбанк" за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №2391 від 26.12.2007 в сумі 3 905 904,4 доларів США звернути стягнення на майно належне Минді Ю.В. та Минді В.Ю. та яке передане в іпотеку банку в забезпечення кредитних зобов`язань ФОП Минди В.Ю. за Кредитним договором. Постановою Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 0707/6050/12 (провадження № 61-33541св18) рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.07.2015 та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 26.10.2015 залишено без змін.

9. 15.03.2016 рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/17687/15 за позовом ФОП Минди В.Ю. до ПАТ "Ппромінвестбанк" про визнання нікчемними договору банківського рахунку № 883 від 13.12.2007, кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 2391 від 26.11.2007, договору про внесення змін № 1 до кредитного договору № 2391 від 26.12.2007, договору про внесення змін № 2 до кредитного договору № 2391 від 26.12.2007, в позові відмовлено повністю.

10. 22.06.2016 постановою Київського апеляційного господарського суду, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 04.10.2016, рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 у справі №910/17687/15 скасовано. Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 викладено у редакції, відповідно до якої позов ФОП Минди В.Ю. задоволено повністю. Визнано нікчемними договір банківського рахунку №883 від 13.12.2007, кредитний договір про відкриття кредитної лінії №2391 від 26.12.2007, договір про внесення змін №1 до кредитного договору №2391 від 26.12.2007 та договір про внесення змін №2 до кредитного договору №2391 від 26.12.2007, укладені між позивачем та відповідачем.

11. 29.06.2017 ухвалою Господарського суду Закарпатської області порушено провадження у справі № 907/491/17 про банкрутство Фізичної особи-підприємця Минди Юрія Васильовича.

12. 05.12.2017 ухвалою Київського апеляційного господарського суду заяву ПАТ "Промінвестбанк" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2016 у справі №910/17687/15 залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2016 у справі №910/17687/15 залишено без змін.

13. 23.03.2018 постановою Верховного Суду ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2017 у справі №910/17687/15 залишено без змін.

14. 19.12.2018 постановою Верховного Суду у справі № 303/6840/13-ц (провадження № 61-16868св18) ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 27.07.2017 та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 31.01.2018 про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

15. Верховним Судом у справі № 303/6840/13-ц було встановлено, що "заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.11.2013 позов задоволено, стягнуто солідарно з Минда В.Ю., ФОП Минда Ю.В на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 4 280 012,45 дол. США заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії від 26 грудня 2007 року № 2391, що за курсом НБУ станом на дату прийняття рішення складало 34 138 235,30 грн, а також стягнуто з Минди Ю.В на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 190 428,01 дол. США заборгованості по пені, що за курсом НБУ станом на дату прийняття рішення складало 1 518 891,89 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2016, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 04.10.2016, у справі № 910/17687/15 договір банківського рахунку від 13.12.2007 № 883, кредитний договір про відкриття кредитної лінії від 26.12.2007 № 2391, договори № 1, 2 про внесення змін до даного кредитного договору, укладені між ФОП Миндою В.Ю. та ПАТ "Промінвестбанк", визнано нікчемними.

Факт нікчемності договорів, на підставі яких з Минди Ю.В, ФОП Минда В.Ю. стягнута заборгованість в цій справі, був установлений судом у справі № 910/17687/15.

Суди не врахували, що визнання відповідних договорів нікчемними є істотною обставиною, яка має значення для вирішення цієї справи по суті, та дійшли передчасного висновку про відсутність правових підстав для перегляду в зв`язку з нововиявленими обставинами заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.11.2013."

16. 14.08.2019 постановою Господарського суду Закарпатської області Фізичну особу-підприємця Минду Юрія Васильовича визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Чорнія Мар`яна Володимировича.

Подання заяви з кредиторськими вимогами до боржника

17. У жовтні 2019 року ПАТ "Промінвестбанк" подано до Господарського суду Закарпатської області заяву з грошовими вимогами до боржника у сумі 234 937 339, 20 грн, з яких:

- 7 482 грн (витрати на оплату судового збору), що погашаються позачергово;

- 10 000 000 грн - вимоги забезпечені заставою, що погашаються в першу чергу;

- 224 929 857,20 грн вимоги третьої черги.

18. 21.10.2020 ПАТ "Промінвестбанк" до суду першої інстанції подано клопотання про призначення почеркознавчої експертизи. В обґрунтування своєї позиції заявник просить суд врахувати те, що факт нікчемності кредитного договору про відкриття кредитної лінії №2391 від 26.12.2007, Договору №1 від 01.09.2008 про внесення змін до кредитного договору №2391 від 26.12.2007, Договору по внесення змін №2 від 01.12.2008 до кредитного договору №2391 від 26.12.2007 та Договір банківського рахунку від 13.12.2007 №883, був установлений судом у справі № 910/17687/15. При цьому встановлюючи факт нікчемності Кредитного договору суд виходив з того, що Кредитний договір є "...нікчемним, оскільки не підписувались ФОП Миндою В.Ю., який є стороною договорів", а сам факт, що ФОП Минда В.Ю. не підписував зазначені договори "встановлено на підставі висновку експертів № 773/774 від 08.04.2003 року здійсненого на підставі ухвали про призначення судової експертизи у справі № 910/23094/14". Водночас, враховуючи, що факт підписання кредитного договору від імені ФОП Минда В.Ю. довіреною особою в межах розгляду справи №910/17687/15 не досліджувався та не був предметом дослідження при проведенні судової експертизи в межах справи № 910/23094/14, а також враховуючи надані ПАТ Промінвестбанк докази на підтвердження отримання/перерахування кредитних коштів, з метою повного та всебічного встановлення обставин справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення за результатами розгляду кредиторських вимог ПАТ "Промінвестбанк", необхідно провести почеркознавчу експертизу в межах провадження у справі № 907/491/17 про неплатоспроможність фізичної особи - підприємця - Минди Юрія Васильовича.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

19. 22.10.2020 ухвалою Господарського суду Закарпатської області відмовлено ПАТ "Промінвестбанк" у визнанні кредитором.

20. Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог заявника та включення його грошових вимог до боржника у зв`язку з визнання нікчемним основного зобов`язання - Кредитного договору, а відтак, встановленої законом недійсності забезпечувального зобов`язання - договору поруки та договору іпотеки, за якими виникли вимоги заявника до боржника.

21. Щодо клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, суд першої інстанції вказав, що наведені заявником підстави для задоволення клопотання не можуть бути взяті судом до уваги з огляду на те, що такі фактично зводяться до наміру переглянути постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2016 у справі №910/17687/15.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

22. 12.04.2021 постановою Західного апеляційного господарського суду у справі № 907/491/17 апеляційну скаргу ПАТ "Промінвестбанк" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 22.10.2020 залишено без змін.

23. Апеляційний господарський суд погодився із висновками місцевого господарського суду про відмову в задоволенні заяви ПАТ "Промінвестбанк" про визнання кредиторських вимог.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

24. 05.05.2021 ПАТ "Промінвестбанк" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 та ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 22.10.2020 про відмову у задоволені кредиторських вимог у справі № 907/491/17, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

25. Скаржник вважає, що висновки судів попередніх інстанцій зроблені без з`ясування всіх обставин, в тому числі без з`ясування обставин, які лягли в основу рішень по справі № 910/17687/15 про визнання нікчемними договорів, та без надання оцінки усім доказам наявним в матеріалах, чим порушено вимоги статей 86, 236 Господарського процесуального кодексу України.

26. Скаржник стверджує, що встановлюючи факт нікчемності Кредитного договору у справі № 910/17687/15 суд виходив з того, що Кредитний договір є "...нікчемним, оскільки не підписувались ФОП Миндою В.Ю., який є стороною договорів", а сам факт що ФОП Минда В.Ю. не підписував зазначені договори "встановлено на підставі висновку експертів № 773/774 від 08.04.2005 здійсненого на підставі ухвали про призначення судової експертизи у справі № 910/23094/14". Скаржник вказує, що при розгляді справи № 910/23094/14 (в рамках якої і було проведено почеркознавчу експертизу) встановлено, існування трьох різних примірників кредитного договору (оригінали яких знаходяться у ПАТ "Промінвестбанк") та встановлено про наявність кредитного договору який підписаний довіреною особою позичальника - Миндою Юрієм Васильовичем та який не досліджувався судовим експертом.

27. ПАТ "Промінвестбанк" стверджує, що ФОП Минда Василь Юрійович видав довіреність від 13.06.2006, якою уповноважив Богович М.Ф. та Минду Юрія Васильовича представляти його інтереси , а також довіреність від 03.04.2007, якою уповноважив Богович М.Ф., Минда Ю.В. і Маудза Р.М, представляти його інтереси, в тому числі укладати правочини цивільно-правового характеру, та які містяться в матеріалах справи № 303/6840/13-ц, що в свою чергу підтверджує, що кредитний договір від імені позичальника був підписаний довіреною особою позичальника, а саме: Миндою Юрієм Васильовичем, водночас факт підписання кредитного договору від імені ФОП Минди В.Ю. довіреною особою в межах розгляду справи №910/17687/15 не досліджувався та не був предметом дослідження при проведенні судової експертизи в межах справи № 910/23094/14.

28. Крім того, скаржник стверджує, що станом на дату винесення оскаржуваної ухвали та постанови у справі № 907/491/17 рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05.11.2013 по справі №303/6840/13-ц є чинним, перегляд за нововиявленими обставинами в порядку передбаченому Цивільно-процесуальним кодексом України не завершено. Враховуючи наведене, рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05.11.2013 по справі №303/6840/13-ц набрало законної сили і є чинним на даний час, отже, судами попередніх інстанцій було порушено вимоги частини четвертої статті 75 та статті 86 Господарського процесуального кодексу України.

29. Також, господарським судом Закарпатської області та Західним апеляційним господарським судом не було досліджено та надано оцінку поданим ПАТ "Промінвестбанк" доказам на підтвердження отримання/перерахування кредитних коштів.

30. Крім того, на думку скаржника, судом першої та апеляційної інстанції необґрунтовано відхилено клопотання ПАТ "Промінвестбанк" про призначення почеркознавчої експертизи, на підставі якої повинні були бути встановлені обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

31. Щодо підстав касаційного оскарження, скаржник вказує, що свої кредиторські вимоги до боржника ПАТ "Промінвестбанк" обґрунтовував тим, що 26.12.2007 між ФОП Миндою Василем Юрійовичем та ПАТ "Промінвестбанк", було укладено Кредитний договір про відкриття кредитної лінії №2391, який від імені позичальника (був підписаний уповноваженою особою позичальника - Миндою Ю.В. згідно з довіреністю та який в межах справи № 910/17687/15 нікчемним не визнавався. В межах справи № 910/17687/15 визнано нікчемним кредитний договір, що начебто підписувався самим позичальником ФОП Миндою В.Ю., а нікчемність договору була пов`язана з тим, що підпис на договорі було виконано не позичальником, а іншою особою. Саме визнання кредитного договору нікчемним (у зв`язку із підписанням кредитного договору не позичальником, а іншою особою) стало підставою для відмови у визнанні ПАТ "Промінвестбанк" кредитором Миндою Ю.В. Таким чином, на думку скаржника, станом на дату подання касаційної скарги відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

32. 03.08.2021 до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від керуючого реалізацією арбітражного керуючого Чорнія М.В., в якому наведено прохання залишити без задоволення касаційну скаргу ПАТ "Промінвестбанк", а прийняті у справі судові рішення - без змін, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість касаційної скарги.

33. Керуючий реалізацією вказує, що в ухвалі Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2017 у справі №910/17687/15, яка залишена без змін Верховним Судом, вже було надано оцінку твердженням скаржника про наявність примірника кредитного договору, який не був об`єктом експертного дослідження. Аналогічно, на думку арбітражного керуючого, доводи скаржника наявність довіреності, якою ФОП Минда В. Ю. уповноважив третіх осіб на підписання кредитного договору також не заслуговують на увагу з огляду на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.06.2015 у справі №910/23094/14, в якій вказано, що доводи відповідача, що ФОП Миндою В. Ю. протягом 2006-2007 років були видано ряд довіреностей і у випадку підписання правочинів його повноважним представником Богович М. Ф. є необґрунтованими.

34. Також арбітражний керуючий вважає вірною відмову судами попередніх інстанцій скаржнику в призначенні почеркознавчої експертизи підпису на договорі, оскільки вона не матиме доказового значення у зв`язку з визнанням вказаного договору нікчемним в судовому порядку.

35. Арбітражний керуючий вважає, що посилаючись на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.07.2015 та ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 26.10.2015 у справі №0707/6050/12, скаржник не враховує, що спір у справі №910/17687/15 про визнання нікчемними кредитних договорів вище договорів ще тривав

36. Також, арбітражний керуючий зазначає, Верховний суд в постанові від 19.12.2018 направляючи справу №303/6840/13-ц на новий розгляд до суду першої інстанції, зазначив, що визнання відповідних договорів нікчемними є істотною обставиною, яка має значення для вирішення цієї справи по суті та посилається на постанову Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №200/15961/17, в якій вказано, що нікчемний договір не породжує тих прав і обов`язків, настання яких бажали сторони, і визнання такого договору недійсним судом не вимагається. Сторони нікчемного правочину не зобов`язані виконувати його умови.

37. Арбітражний керуючий вважає, що твердження та обґрунтування скаржника щодо наявності підстав для визнання ПАТ "Промінвестбанк" кредитором ФОП Минди Ю.В. у справі №907/491/17 зводяться до незгоди із рішеннями судів у справах №910/23094/14 та №910/17687/15 та наміру знову переглянути наведені ним доводи в межах справи №907/491/17 про банкрутство ФОП Минди Ю. В.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

38. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

39. Здійснивши перевірку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень, оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

40. Предметом касаційного перегляду у цій справі стало питання наявності/ відсутності підстав визнання кредиторських вимог заявника - ПАТ "Промінвестбанк" до боржника ФОП Минди Ю.В. Підставою для заявлення грошових вимог банку є договір іпотеки та договір поруки, що були укладені із ФОП Миндою Ю.В. як забезпечувальні договори для належного виконання позичальником ФОП Миндою В.Ю. своїх зобов`язань за кредитним договором.

41. Відповідно до положень частини першої, шостої статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

42. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

43. Колегія суддів суду касаційної інстанції звертає увагу на усталені правові висновки Верховного Суду стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство, ролі та обов`язків суду на цій стадії провадження у справі про банкрутство, відповідно до яких:

- заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (зокрема, постанови від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (постанови: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанови: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником (постанови: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18).

- завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанови: від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

44. У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17).

45. Верховний Суд відзначає, що наведені висновки не втратили своєї актуальності з введенням в дію з 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки чинний Кодекс (статті 45-47) містить аналогічне правове регулювання порядку звернення кредиторів із заявами із вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядку розгляду цих заяв судом.

46. Верховний Суд звертає увагу, що комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство.

47. Слід зауважити, що заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює правосуддя у справах про банкрутство.

48. Під час розгляду заявлених грошових вимог, суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

49. Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

50. У даній справі, відмовляючи заявнику у визнанні кредитором у справі про банкрутство ФОП Минди Ю.В., суди першої та апеляційної інстанцій виходили з визнання у господарській справі № 910/17687/15 нікчемним основного зобов`язання - Кредитного договору, укладеного між ПАТ "Промінвестбанк" та ФОП Миндою В.Ю., а відтак, встановленої законом недійсності забезпечувального зобов`язання - договору поруки та договору іпотеки, з яким виникли вимоги заявника до боржника.

51. Водночас, посилаючись на нікчемність кредитного договору № 2391 від 26.12.2007 як підставу відмови у визнанні грошових вимог до боржника, судами попередніх інстанцій не було надано належної оцінки доводам заявника про існування трьох різних примірників кредитного договору від 26.12.2007, як і не наведено належного обґрунтування нікчемності саме тих договорів, на які посилається банк.

52. У зв`язку з наведеним, Верховний Суд вважає також передчасною відмову суду першої інстанції у задоволенні клопотання заявника про призначення у справі судової експертизи саме того примірника кредитного договору, що надавався банком, для повного та всебічного встановлення обставин наявності/відсутності та обґрунтованості вимог ПАТ "Промінвестбанк" до ФОП Минди Ю.В.

53. Також, поза увагою та без належної оцінки суди першої та апеляційної інстанції залишили доводи заявника про те, що висновком експерта у справі № 910/23094/14 було встановлено факт не підписання спірного кредитного договору ФОП Миндою В.Ю., натомість не встановлювалися обставини підписання такого договору іншою довіреною особою від імені позичальника.

54. Крім того, судами не досліджено наведені заявником обставини щодо перерахування кредитних коштів, які, як стверджує ПАТ "Промінвестбанк", були направлені на погашення наявної заборгованості ФОП Минди В.Ю. перед іншими банками.

55. При цьому, Суд зауважує, що у даній справі обставина укладення ФОП Миндою Ю.В. договору поруки та іпотеки не ставиться під сумнів учасниками справи, що не суперечить існуванню наявності певного кредитного договору, за яким поручився боржник у даній справі.

56. Верховний Суд дійшов висновку, що доводи ПАТ "Промінвестбанку" наведені в судах першої та апеляційної інстанції не були очевидно необґрунтованими, що вимагало від судів їх повного дослідження та надання їм належної оцінки. Водночас, наведені скаржником у касаційній скарзі аргументи про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали та постанови знайшли підтвердження під час розгляду касаційної скарги.

57. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення ЄСПЛ у справі "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

58. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (рішення ЄСПЛ у справах "Дюлоранс проти Франції", "Донадзе проти Грузії").

59. Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення ЄСПЛ у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

60. Якщо подані стороною доводи є вирішальними для результату провадження, такі доводи вимагають прямої конкретної відповіді за результатом розгляду (рішення ЄСПЛ у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" та у справі "Руїз Матеос проти Іспанії").

61. У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.04.1993 у справі "Краска проти Швейцарії" вказано, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

62. У рішеннях ЄСПЛ у справі "Де Куббер проти Бельгії" та у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" наголошується про те, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як "явну помилку" (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд) вона може порушити справедливість провадження.

63. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

64. Однак, ухвалені у даній справі ухвалу місцевого господарського суду та постанову апеляційного господарського суду не можна визнати обґрунтованими, оскільки судами апеляційної інстанції допущено неповне з`ясування фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

65. За таких обставин, відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості з`ясувати дійсні обставини справи перешкоджає прийняттю рішення по суті справи, тому постановлені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

66. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

67. Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, оцінити правомірність вимог заявника, надати належну оцінку всім доводам учасників справи із належним обґрунтуванням прийняття або неприйняття відповідних доводів і доказів, а отже, і встановити обставини щодо наявності або, навпаки, відсутності підстав для визнання ПАТ "Промінвестбанк" кредитором у даній справі.

68. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 2 частини першої статті 308, статтею 310 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга ПАТ "Промінвестбанк" підлягає задоволенню, а прийняті у справі постанова Західного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 та ухвала Господарського суду Закарпатської області від 22.10.2020 - скасуванню із направленням справи в чатсині кредиторських вимог ПАТ "Промінвестбанк" на новий розгляд до суду першої інстанції.

В. Розподіл судових витрат

69. Частиною чотирнадцятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Оскільки в цьому випадку справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 2 частини першої статті 308, статтею 310, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" задовольнити.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 та ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 22.10.2020 у справі № 907/491/17 скасувати.

3. Справу № 907/491/17 в частині розгляду грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до боржника передати на новий розгляд до Господарського суду Закарпатської області.

4. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді О. Банасько

В. Білоус