ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"02" серпня 2021 р. Cправа № 902/219/21
Господарський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Лабунської Т.І.
за участю: секретаря судового засідання - Сідлецької Ю.М.
за відсутності представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали у справі
до: громадянина ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 854 332,38 грн.
В провадженні Господарського суду Вінницької області (суддя Матвійчук В.В.) перебувала справа № 902/219/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" до громадянина ОСОБА_1 про стягнення 854 332,38 грн.
Рішенням господарського суду від 11.07.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" 720 900 грн. 00 коп. - основної заборгованості за Договором; 44 295 грн. 81 коп. - інфляційного збільшення; 27 196 грн. 69 коп. - три відсотки річних та 11 885 грн. 89 коп. - витрат зі сплати судового збору. В позові в частині стягнення 58 459,87 грн. пені відмовлено.

26.07.2021 на адресу суду надійшла заява б/н від 21.07.2021 за підписом представника позивача - адвоката Цимбал А.А. про винесення у справі додаткового рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 33 000,00 грн.

В зв`язку з перебуванням судді Матвійчука В.В. у відпустці, за розпорядженням керівника апарату суду від 26.07.2021 призначено повторний автоматизований розподіл заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" б/н від 21.07.2021.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2021 вказану вище заяву розподілено судді Лабунській Т.І.

Ухвалою суду від 27.07.2021 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" - адвоката Цимбал А.А. б/н від 21.07.2021 про винесення у справі додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу призначено до розгляду в судовому засіданні на 02.08.2021.

Вказана ухвала була надіслана сторонам рекомендованим листом та на відомі суду електронні адреси: представника позивача - та представника відповідача - .

В судове засідання на визначену дату сторони повноважних представників не направили.

З огляду на вищевказане, враховуючи наявні в справі докази стосовно повідомлення сторін про розгляд заяви, а також той факт, що у відповідності до п. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, суд вирішив здійснити розгляд згаданої заяви за відсутності представників сторін.

Розглянувши заяву представника позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, дослідивши надані в обґрунтування докази та наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку з огляду на таке.

В силу ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, за змістом п.1 ч.3 ст. 123 ГПК України належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача у справі здійснювалось адвокатом Цимбал А.А. на підставі ордеру серія КС № 790640 від 05.03.2021 року, свідоцтва № 4531/10 від 26.05.2011 року та угоди про надання правової допомоги № 59-сз/г-21 від 04.03.2021 року.

За умовами угоди про надання правової допомоги, Адвокат приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу Клієнту з наступних правових питань та у таких обсягах: здійснювати представництво з приводу представництва ТОВ "Укрхімресурс" по справі за позовом до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів за договором цесії у всіх органах державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органах, органах дізнання, слідчих органах та в судах України з усіх без виключення питань, які безпосередньо стосуються Клієнта на будь-якій стадії процесів, у тому числі здійснювати захист інтересів Клієнта у якості його представника (п.1).

За надання правової допомоги Клієнт сплачує на Адвокату гонорар у розмірах та у строках, які визначаються актами прийому-передачі робіт (послуг) (п.4).

Згідно наданого акту виконаних робіт № 1 від 21.07.2021 року до угоди № 59-сз/г-21 про надання правової допомоги, Виконавець з 04.03.2021 року надав Клієнту правову допомогу відповідно до Угоди № 59-сз/г-21 про надання правової допомоги від 04.03.2021 року, а Клієнт прийняв наступні послуги:

юридичний аналіз матеріалів справи та ознайомлення із судовою практикою щодо написання позовної заяви;

консультування ТОВ "Укрхімресурс" з питань застосування законодавства України щодо вирішення питань з Позивачем по справі та отримання доказів по справі;

підготовка та подача позовної заяви та заяви про забезпечення позову;

участь у судових засіданнях 29.04.2021р., 27.05.2021р., 30.06.2021р., 12.07.2021р., враховуючи час витрачений до Господарського суду Вінницької обл. з м. Калинівка та у зворотному напрямку.

Вартість послуг за період, вказаний в п. 1 цього Акту, становить 33 000,00 грн.

Також до заяви додано копії рахунків-фактур № 59сз/г-21 від 04.03.2021 року на 21 000,00 грн. та № 59сз/г-21 від 21.07.2021 року на 12 000,00 грн.

Відтак, згаданими вище доказами підтверджується надання адвокатом Цимбал А.А. позивачу правових послуг, пов`язаних з виконанням угоди про надання правничої допомоги № 59-сз/г-21 від 04.03.2021 на суму 33 000,00 грн.

Дослідивши надані докази, оцінивши їх на предмет підтвердження понесення позивачем наведених витрат, суд зважає на наступне.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

Також, судом прийнято до уваги, що Верховний Суд прийшов до висновку, що "витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено" (правова позиція Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19 від 03 жовтня 2019 року).

Таким чином, достатньо підставою для покладення на іншу сторону витрат на правничу допомогу є доведений факт їх обсягу та реального виконання, навіть за відсутності відомостей про перерахування коштів на користь адвоката.

Згідно із ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, клопотання про зменшення розміру витрат, на професійну правничу допомогу адвоката відповідачем до суду не подавалось. Заперечень щодо наданого позивачем розрахунку судових витрат також не подано.

У відповідності до ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, враховуючи, що відповідачем в порядку, визначеному п. 5 ст. 126 ГПК України не подано суду клопотання про їх зменшення, суд дійшов висновку про необхідність покладення зазначених витрат на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно приписів ст. 129 ГПК України, оскільки зменшені позовні вимоги задоволено частково.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 244, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" адвоката Цимбал А.А. б/н від 21.07.2021 про винесення у справі додаткового рішення, задоволити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" (вул. В.Нестерчука, буд. 1, м. Калинівка, Вінницька область, 22400, код 32495389) 30 732,65 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті задоволення заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

5. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Згідно з положеннями ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник повного додаткового судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом, та на відомі суду адреси електронної пошти: представника позивача - , представника відповідача - .

Повне додаткове рішення складено 04.08.2021.

Суддя Лабунська Т.І.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Нестерчука, буд. 1, м. Калинівка, Вінницька область, 22400)

3 - відповідачу (АДРЕСА_1)