номер провадження справи 9/16/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2021 Справа № 908/162/20

м. Запоріжжя

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська водна компанія", (02088, м. Київ, вул. Дяченка, 12, офіс 6)

до відповідача: Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, (72333, Запорізька область, Мелітопольский район, с. Терпіння, вул.Ювілейна, буд. 1)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Добробут" Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, (72333, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Терпіння, вул. Таврійська, буд. 86)

про визнання протиправним й скасування рішення та зобов`язання вчинити дії

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників:

від позивача: Биструшкіна А.Р.;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська водна компанія" до відповідача: Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області про визнання протиправним й скасування рішення Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області № 3 від 28.11.2019 та зобов`язання Терпіннівську сільську раду Мелітопольського району Запорізької області в особі сільського голови виконати зобов`язання за концесійним договором від 04.07.2013 щодо передачі об`єкту концесії Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська водна компанія", шляхом підписання акту прийому-передачі.

Ухвалою суду від 18.02.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/162/20, присвоєний номер провадження 9/16/20, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання, з урахуванням ухвали суду від 21.02.2020, призначено на 17.03.2020. Ухвалою суду від 17.03.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів - до 20.05.2020 включно, відкладено підготовче засідання на 28.04.2020. Ухвалою суду від 28.04.2020 відкладено підготовче засідання на 14.05.2020. В ухвалі від 14.05.2021 судом постановлено: вважати продовженим строк судового розгляду справи № 908/162/20 на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-2019), цією ж ухвалою підготовче засідання відкладено на 02.06.2020. Ухвалою суду від 02.06.2020 підготовче засідання відкладено на 10.06.2020. Ухвалою суду від 10.06.2020 до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Добробут" Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області; провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №908/1049/20. Ухвалою суду від 18.05.2021 поновлено провадження у справі з 09.06.2021, підготовче засідання призначено на 09.06.2021. Ухвалою суду від 09.06.2021 закрито підготовче провадження у справі № 908/162/20, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 02.07.2021. У судовому засіданні 02.07.2021 оголошено перерву до 28.07.2021.

28.07.2021 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені у позовній заяві, які мотивовані, зокрема, наступним. Між Терпіннівською сільською радою (Концесієдавець) та ТОВ «Українська водна компанія» (Концесіонер) 04.07.2013 був укладений концесійний договір на об`єкт централізованого водопостачання. За умовами вказаного договору Терпіннівська сільська рада надає Концесіонеру на 49 років 11 місяців виключне право здійснювати управління (експлуатацію) об`єктом концесії, його відновлення, поліпшення, а також створення у складі об`єкту концесії, за умови наявності громадських потреб, нових водопровідних мереж, потужностей з метою задоволення громадських потреб у сфері забезпечення послугами з централізованого водопостачання усіх категорій споживачів у селі Терпіння Мелітопольського району Запорізької області, а Концесіонер зобов`язався своєчасно сплачувати концесійні платежі. Відповідно до п.3.2.2 договору Концесієдавець зобов`язаний передати Концесіонеру об`єкт концесії згідно акту прийому - передачі протягом 6 місяців з дня набрання чинності даним Концесійним договором, але не раніше одержання Концесіонером Ліцензії на централізоване водопостачання. Крім того, відповідно до п.6.1. Договору об`єкт концесії повинен бути переданий Концесіонеру протягом 6 місяців з дня набрання чинності даним договором, але не раніше одержання Концесіонером ліцензії на централізоване водопостачання. Тобто про передачу Концесієдавцем і прийняття Концесіонером об`єкту концесії у концесію між Сторонами складається Акт приймання - передачі. На момент укладення концесійного договору ТОВ «Українська водна компанія» мало ліцензію № 582961 від 12.09.2011 на централізоване водопостачання та водовідведення, видану Запорізькою обласною державною адміністрацією. Однак в порушення умов договору відповідачем до цього часу не підготовлено та не направлено на адресу позивача акт прийому - передачі об`єкта концесії. Пунктом 3.4. договору Концесієдавцю забороняється без письмової згоди Концесіонера порушувати питання щодо передачі третім особам виключного права Концесіонера на управління (експлуатацію) об`єктом концесії. Однак в порушення вимог договору об`єкт концесії без погодження з Концесіонером Терпіннівською сільрадою у 2017 році передано КП «Добробут». 26.11.2019 на адресу Терпіннівської сільради направлено лист з вимогою відновити дію концесійного договору від 04.07.2013, шляхом виконання зобов`язань, викладених в п. 6.1. договору, а саме: підготувати та направити для підпису ТОВ «Українська водна компанія» акти прийому - передачі об`єкту концесії. Однак рішенням Терпіннівської сільської ради № 3 від 28.11.2019 відмовлено ТОВ «Українська водна компанія» у відновленні договору, вирішено розірвати концесійний договір в односторонньому порядку у зв`язку з невиконанням Концесіонером умов договору. Позивач вважає дане рішення незаконним та таким, що протирічить умовам Концесійного договору та чинного законодавства. Так, концесійним договором від 04.07.2013 не передбачено розірвання договору в односторонньому порядку з ініціативи Концесієдавця. З огляду на вищевикладене, у зв`язку з тим, що оспорюване рішення, а саме: рішення Терпіннівської сільської ради № 3 від 28.11.2019 протирічить вимогам Закону та договору, воно підлягає скасуванню. Оскаржуваним рішенням порушено інтереси Позивача в частині управління майном. Позов обґрунтовано ст. 17 Закону України «Про особливості передачі в оренду чи концесію об`єктів централізованого водо-, теплопостачання і водовідведення, що перебувають у комунальній власності», ч. 2 ст. 2, п.4 ч.2 ст.16, ст. ст. 172, 525, 526 ЦК України, ст. ст. 175, 193 ГК України, умовами концесійного договору від 04.07.2013.

Відповідач проти позову заперечив. У відзиві на позов зазначив, зокрема, про наступне. По-перше, відповідно до положень п.4.2.11. Концесійного договору, укладеного між сторонами, Концесіонер (Позивач) зобов`язаний здійснювати діяльність з централізованого водопостачання з обов`язковим додержанням вимог визначних розділом 7 Концесійного договору та нормами чинного законодавства. За умовами договору та положеннями п. 1.1. Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 25.04.2005 № 60, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 травня 2005 за № 541/10821, для здійснення господарської діяльності з централізованого водопостачання Позивач повинен, крім отримання ліцензії на право здійснення діяльності, бути також визначений як виконавець послуг у даній місцевості. Однак Позивач жодного разу не звертався до Відповідача із відповідною заявою (до якої необхідно долучити пакет документів, який би підтверджував можливість послуги) про визначення його виконавцем комунальної послуги із централізованого водопостачання у с.Терпіння Мелітопольського району Запорізької області, а тому на час розгляду позову Позивач навіть теоретично не може надавати послуги, надання яких є метою укладення договору концесії. Таким чином позивач по справі вже майже сім років не вчиняє жодних дій для виконання взятих на себе зобов`язань за Концесійним договором. По-друге, Положеннями п.4.2.5 Концесійного Договору визначено, що Концесіонер зобов`язаний протягом трьох місяців з дня підписання даного концесійного договору забезпечити відповідність своєї матеріально- технічної бази і штату спеціалістів ліцензійним умовам здійснення діяльності з централізованого водопостачання і одержати ліцензію на здійснення діяльності з централізованого водопостачання усіх категорій споживачів, визначених даним Концесійним договором. В порушення умов договору Позивач по справі вже майже сім років від дня укладення договору не вживає жодних заходів для утворення хоч якоїсь матеріально - технічної бази для надання послуг централізованого водопостачання. Також на території сільської ради позивач не забезпечив наявності штату спеціалістів, котрі могли би надавати комунальні послуги і обслуговувати майно, яке повинне бути передане позивачеві. Вказані обставини лише в котрий раз підтверджують неспроможність та небажання позивача виконувати укладений договір. Крім того, враховуючи умови пункту 6.1 договору концесії, саме на протязі шести місяців після 04.07.2013 року, тобто до 04.01.2014 року відповідач повинен був вчинити дії із передання, а позивач, у свою чергу, направити уповноважених представників для прийняття об`єкту концесії. Лише після здійснення фактичної передачі майна може бути складений відповідний акт прийому - передачі, який би зафіксував перелік переданого майна, його стан, зауваження сторін та дату здійснення заходів із передачі майна. Враховуючи узгоджений порядок передачі майна, виконати прийом - передачу об`єкта концесії відповідач в односторонньому порядку не міг, оскільки для передачі майна необхідна була участь і сторони Концесіонера яка би приймала майно визначене договором. Однак в строки, обумовлені договором, саме позивач не вчинив жодних дій для направлення своїх повноважних представників для приймання майна, більш того, укладаючи договір концесії, позивач ввів в оману відповідача про відсутність у нього діючої ліцензії на право здійснення господарської діяльності із надання послуг централізованого водопостачання, оскільки, як слідує із додатків до позовної заяви (додаток 8) на час укладення договору у позивача була наявна діюча ліцензія, а він це приховав у зв`язку із чим сторони у розділі 7 Концесійного договору зазначили про обов`язок Позивача отримати відповідну ліцензію за власний рахунок до початку виконання робіт. Відсутністю діючої ліцензії саме позивач обґрунтовував неможливість виконувати умови укладеного договору в частині прийняття майна та надання послуг із централізованого водопостачання. Також відповідач у відзиві зазначив, що укладаючи Договір концесії відповідач намагався досягти лише одну конкретну мету - забезпечити жителям села надання якісних послуг централізованого водопостачання шляхом проведення модернізації існуючої системи водопостачання в рамках співробітництва із суб`єктом господарювання, який на професійній основі займається діяльністю із надання вказаної комунальної послуги. Однак досягти запланованої мети в рамках договору концесії не виявилось за можливе, оскільки Позивач після укладення договору концесії взагалі зник та не вчинив жодної дії на виконання договору протягом більше ніж шести років, і весь цей час саме відповідач з метою не допущення припинення водопостачання цілого села і забезпечення населення питною водою вимушений виконувати обов`язки позивача і нести збитки шляхом витрачання бюджетних коштів на здійснення капітального і поточного ремонту мережі водопостачання, усунення аварійних ситуацій та модернізацію наявної мережі. Вказана обставина підтверджуються наприклад тим, що вартість майна яке передавалось у концесію складала 1 336 523,00 грн., а за останні роки (за період з 2013 по 2017 роки документація вже не зберіглась) відповідач виконуючи обов`язки позивача витратив 514 362,00 грн. не враховуючи витрат на поточну діяльність комунального підприємства, яке замінюючи позивача надавало послуги із централізованого водопостачання. Таким чином об`єкту концесії у тому вигляді, який зазначений у договорі, та який власне і просить передати позивач, вже не існує. Саме дії позивача щодо грубого неодноразового невиконання умов договору концесії, які полягали у невчиненні дій із забезпечення матеріально-технічної бази та штату працівників, які могли би забезпечити надання комунальних послуг (порушення п. 4.2.5.Концесійного договору), невжиття заходів щодо направлення уповноваженого представника для приймання об`єкту концесії, вимусили відповідача в односторонньому порядку розірвати концесійний договір. По-третє, вважає, що в силу положень п. 30 ст. 26, п. 5 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч. 1 ст. 188 ГК України, ст. 651 ЦК України, ч. 2 ст. 15, 16, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про концесії», умов п. 41-1 типового концесійного договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2000 № 643, пункту 3.1.9 Концесійного договору відповідач (Концесієдавець) має право на одностороннє розірвання договору.

05.05.2020 до господарського суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Третя особа - Комунальне підприємство "Добробут" Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області в судові засідання не з`являлась, причини неявки суду не повідомила, пояснень щодо позову або відзиву не надала.

Про час та місце судових засідань третю особу повідомлено належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши в судовому засіданні 02.07.2021 представника відповідача та у судовому засіданні 28.07.2021 представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

04.07.2013 між Терпінівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області (концесієдавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська водна компанія" (концесіонер) був укладений концесійний договір, відповідно до якого концесієдавець надає концесіонерові на 49 років 11 місяців виключне право здійснювати управління (експлуатацію) об`єктом концесії, його відновлення, поліпшення, а також створення у складі об`єкту концесії, за умови наявності громадських потреб, нових водопровідних мереж, потужностей з метою задоволення громадських потреб у сфері забезпечення послугами з централізованого водопостачання усіх категорій споживачів у селі Терпіння Мелітопольського району Запорізької області, а концесіонер зобов`язується у порядку і на умовах, визначених даним концесійним договором, сплачувати концесієдавцю концесійні платежі та виконувати інші умови даного концесійного договору (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 1.2., п.п. 1.2.1, п. 1.3 договору об`єктом концесії за даним концесійним договором є об`єкт централізованого водопостачання у селі Терпіння Мелітопольського району Запорізької області, що перебуває у комунальній власності територіальної громади Терпінівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області. Об`єкт концесії знаходиться за адресою: 72333, Запорізька область, Мелітопольський район, село Терпіння. Ринкова вартість майна без урахування ПДВ - 20%, що входить до складу об`єкта концесії і передається в концесію, становить 1 336 523,00 грн.

Відповідно до пунктів 3.2.2, 3.2.3 договору концесієдавець зобов`язаний:

- передати концесіонеру об`єкт концесії згідно акту прийому - передачі протягом 6 місяців з дня набрання чинності цим концесійним договором, але не раніше одержання концесіонером ліцензії на централізоване водопостачання;

- передати концесіонеру, у момент укладення між сторонами даного концесійного договору, наступні документи, що стосуються об`єкту концесії: належним чином засвідчені копії технічної документації: технічних паспортів на споруди, артезіанські свердловини, насоси та всі інші документи, що стосуються об`єкту концесії; належним чином засвідчені копії усіх договорів щодо надання послуг з постачання води і водовідведення з усіма категоріями споживачів; іншу, передбачену нормативно - правовими актами та даним концесійним договором, документацію.

За приписами пункту 4.2.5 договору концесіонер зобов`язується протягом трьох місяців з дня підписання даного концесійного договору забезпечити відповідність своєї матеріально-технічної бази і штату спеціалістів ліцензійним умовам здійснення діяльності з централізованого водопостачання, одержати ліцензію на здійснення діяльності з централізованого водопостачання усіх категорій споживачів, визначених даним концесійним договором.

Відповідно до пункту 6.1 договору об`єкт концесії повинен бути переданий концесіонеру протягом 6 місяців з дня набрання чинності даним договором, але не раніше одержання концесіонером ліцензії на надання послуг з централізованого водопостачання усіх категорій споживачів. Про передачу концесієдавцем і прийняття концесіонером об`єкту концесії у концесію між сторонами складається акт приймання-передачі.

Цей концесійний договір укладений строком (терміном) на 49 років 11 місяців (п. 19.1 договору).

Згідно з п. 20.1 договору, його дія припиняється у випадку: - закінчення строку, на який він був укладений; - знищення зазначеного об`єкта - з моменту встановлення факту такого знищення; - припинення (ліквідації) концесіонера - юридичної особи, при умові відсутності правонаступника; - взаємної згоди сторін - з моменту визначеного сторонами; - в інших випадках передбачених чинним законодавством України.

У листопаді 2019 року позивач звернувся до відповідача з вимогою відновити дію концесійного договору від 04.07.2013, шляхом виконання зобов`язань, викладених в п. 6.1 договору, а саме: підготувати та направити для підпису ТОВ «Українська водна компанія» акти прийому-передачі об`єкту концесії.

У листі від 10.12.2019 № 02-02-14/639 відповідач повідомив позивача, що його вимогу від 26.11.2019 було розглянуто на п`ятдесят восьмій сесії Терпіннівської сільської ради та прийнято рішення № 3 від 28.11.2019.

Так, рішенням Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області № 3 від 28.11.2019 «Про відмову у відновленні договору на об`єкт централізованого водопостачання від 04.07.2013 року та дострокове розірвання договору» Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська водна компанія" було відмовлено у відновленні дії концесійного договору на об`єкт централізованого водопостачання від 04.07.2013, укладеного між Терпіннівською сільською радою та ТОВ "Українська водна компанія", у зв`язку з невиконанням ТОВ "Українська водна компанія" на протязі 2013-2019 років умов вищезазначеного договору; вирішено розірвати достроково концесійний договір на об`єкт централізованого водопостачання від 04.07.2013 укладений між Терпіннівською сільською радою та ТОВ "Українська водна компанія" у порядку, встановленому чинним законодавством; надано повноваження сільському голові ОСОБА_1 здійснити заходи встановленні чинним законодавством щодо розірвання концесійного договору.

Позивач не погоджуючись з даним рішенням сільської ради звернувся до суду із позовом про визнання протиправним й скасування рішення Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області № 3 від 28.11.2019 та зобов`язання Терпіннівську сільську раду Мелітопольського району Запорізької області в особі сільського голови виконати зобов`язання за концесійним договором від 04.07.2013 щодо передачі об`єкту концесії Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська водна компанія", шляхом підписання акту прийому-передачі. Вважає, що Терпіннівська сільська рада, яка діє в особі Терпіннівського сільського голови, як учасник господарських відносин та суб`єкт майново-господарських відносин за концесійним договором від 04.07.2013, зобов`язана виконати свої зобов`язання за договором щодо передачі ТОВ «Українська водна компанія» об`єкту концесії.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), згідно з якою господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного між сторонами концесійного договору, які породили взаємні обов`язки: обов`язком відповідача стало надання позивачу виключного права на здійснення управління (експлуатацію) об`єктом концесії, його відновлення, поліпшення, а також створення у складі об`єкту концесії, за умови наявності громадських потреб, нових водопровідних мереж, потужностей з метою задоволення громадських потреб у сфері забезпечення послугами з централізованого водопостачання усіх категорій споживачів у селі Терпіння Мелітопольського району Запорізької області, а обов`язком позивача - сплата відповідачу концесійних платежів та виконання інших умов даного концесійного договору.

Відповідно до абзацу третього статті 1 Закону України "Про концесії" (чинного на час виникнення спірних правовідносин) договір концесії (концесійний договір) - договір, відповідно до якого уповноважений орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування (концесієдавець) надає на платній та строковій основі суб`єкту підприємницької діяльності (концесіонеру) право створити (побудувати) об`єкт концесії чи суттєво його поліпшити та (або) здійснювати його управління (експлуатацію) відповідно до цього Закону з метою задоволення громадських потреб.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Разом з тим, як встановлено судом, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2021 у справі № 908/1049/20 рішення Господарського суду Запорізької області від 04.11.2020 у справі № 908/1049/20 скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області задоволено. Розірвано концесійний договір від 04.07.2013, укладений між Терпіннівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська водна компанія".

Постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили з дня її прийняття.

Статтею 653 ЦК України визначені правові наслідки зміни або розірвання договору.

Так, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Отже зобовґязання сторін за концесійним договором від 04.07.2013, укладеним між Терпіннівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська водна компанія" станом на день вирішення даної справи № 908/162/20 є припиненими.

На підставі викладеного, вимоги позивача про зобов`язання відповідача виконати зобов`язання за концесійним договором від 04.07.2013 щодо передачі об`єкту концесії Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська водна компанія", шляхом підписання акту прийому-передачі, задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача про визнання протиправним й скасування рішення Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області № 3 від 28.11.2019, суд зазначає про наступне.

Частиною 1 ст. 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

За приписами частини 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Статтею 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Приписами ст.74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Посилання позивача, що оспорюване рішення є незаконним та таким, що протирічить умовам Концесійного договору та чинного законодавства, оскільки ані чинним законодавством, ані концесійним договором не передбачено розірвання договору в односторонньому порядку, суд відхиляє з огляду на наступне.

У спірному рішенні Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області № 3 від 28.11.2019 було відмовлено у відновленні дії концесійного договору на об`єкт централізованого водопостачання від 04.07.2013, укладеного між Терпіннівською сільською радою та ТОВ "Українська водна компанія", у зв`язку з невиконанням ТОВ "Українська водна компанія" на протязі 2013-2019 років умов вищезазначеного договору; вирішено розірвати достроково концесійний договір на об`єкт централізованого водопостачання від 04.07.2013 укладений між Терпіннівською сільською радою та ТОВ "Українська водна компанія" у порядку, встановленому чинним законодавством; надано повноваження сільському голові ОСОБА_1 здійснити заходи встановленні чинним законодавством щодо розірвання концесійного договору.

І, як вже зазначалось судом вище, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2021 у справі № 908/1049/20 рішення Господарського суду Запорізької області від 04.11.2020 у справі № 908/1049/20 скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області задоволено та розірвано концесійний договір від 04.07.2013, укладений між Терпіннівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська водна компанія".

Отже доводи позивача щодо незаконності оспорюваного рішення, оскільки ані чинним законодавством, ані концесійним договором не передбачено розірвання договору в односторонньому порядку, не відповідають змісту даного оспорюваного рішення.

Таким чином, позивачем не доведено невідповідність оспорюваного рішення вимогам законодавства, яке діяло на час його прийняття.

З огляду на викладене, позов в частині вимог про визнання протиправним й скасування рішення Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області № 3 від 28.11.2019 задоволенню не підлягає.

На підставі всього вищезазначеного, у задоволенні позову судом відмовляється повністю.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено та підписано 05.08.2021.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва