ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2021 р. Справа № 911/445/21

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Харченко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс газ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Лінії контрактів

про стягнення 596 800,69 гривень

за участю представника позивача: Марчук В.Р. (довіреність №05/02-21-01 від 05.02.2021)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11.02.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс газ (далі ТОВ Альянс газ/позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю Лінії контрактів (далі ТОВ Лінії контрактів/відповідач) про стягнення 596 800,69 гривень, з яких: 341 567,41 грн основного боргу, 54 343,96 грн пені, 20 260,14 грн інфляційних втрат, 60 232,46 грн 15% річних та 120 396,72 грн штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем грошового зобов`язання за договором поставки скрапленого газу №1410519/АГ від 25.05.2019.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.02.2021 у справі №911/445/21 прийнято позовну заяву ТОВ Альянс газ до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено на 29.03.2021 підготовче засідання, викликано у підготовче засідання представників учасників справи, а також надано сторонам строк для подання додаткових пояснень, доказів, клопотань, у тому числі - відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - до 29.03.2021.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.03.2021 у справі №911/445/21

відкладено підготовче засідання на 12.04.2021.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.04.2021 у справі №911/445/21 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.04.2021.

Ухвалами Господарського суду Київської області від 26.04.2021, 18.05.2021 та 01.06.2021 у справі №911/445/21 оголошувалась перерва у судовому засіданні до 18.05.2021, 01.06.2021 та 15.06.2021 відповідно.

15.06.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи належним чином засвідчених копій:

- довідки АТ «ОТП Банк» №005-3/491 від 08.06.2021 за період з 24.07.2017 по 04.06.2021;

- акта звірки взаєморозрахунків між сторонами;

- видаткових накладних, складених сторонами за договором поставки скрапленого газу №1410519/АГ від 25.05.2019.

Відповідно до приписів ч. ч. 2, 4, 8 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

З огляду вказаного вище, оскільки позивачем не заявлено про неможливість подання разом з позовом вказаних вище документів, як і не обґрунтовано вказану неможливість на стадії подання відповідних документів, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті до розгляду відповідних копій документів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.06.2021 у справі №911/445/21 оголошено перерву у судовому засіданні до 07.06.2021.

У судові засідання представник відповідача не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Водночас наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України правом відповідач не скористався та відзив на позовну заяву не надав, як і не надав жодних доказів у справі, тоді як про розгляд даної справи відповідач був належним чином повідомлений, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

У судовому засіданні 06.07.2021, після закінчення з`ясування обставин та дослідження доказів, суд вийшов до нарадчої кімнати, після виходу з якої

ВСТАНОВИВ:

25.05.2019 між ТОВ Альянс газ як постачальником та ТОВ Лінії контрактів як покупцем укладено договір поставки скрапленого газу №1410519/АГ (далі договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити скраплений газ (газ скраплений. ДСТУ 4047-2001), надалі продукція, в асортименті, кількості і за цінами відповідно до умов цього договору.

Відповідно до пп. 2.1., 2.3. та 7.1. договору сторони домовились, що оплата продукції здійснюється покупцем на умовах попередньої оплати, у розмірі 100% (відсотків) ціни партії продукції протягом 1 (одного) робочого (банківського) дня на підставі виставленого постачальником рахунку-фактури.

Остаточні розрахунки сторін за даним договором по кожній поставці продукції здійснюються на підставі видаткової накладної на умовах розрахунків встановлених для кожної партії продукції окремо.

Цей договір набирає сили з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2019 року включно, а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення. У випадку, якщо протягом 30 календарних днів з моменту закінчення цього строку жодна із сторін не повідомить протилежну сторону про відмову від продовження цього строку, цей строк щоразу автоматично пролонгується (продовжується) ще на 1 (один) календарний рік.

Копія вказаного вище договору наявна в матеріалах справи.

Відповідно до викладених у позові обставин позивач зауважив на належному виконанні власних договірних обов`язків щодо поставки відповідачу продукції, за яку відповідач не розрахувався, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 481 586,89 грн.

На вказану суму боргу, за доводами позивача, сторонами складено та підписано акт звірки взаєморозрахунків за березень 2020 року, а відповідачем надано позивачу 08.04.2020 гарантійний лист. Копії зазначених акта звірки та гарантійного листа наявні в матеріалах справи.

Як зауважив позивач, після складення та підписання акта звірки відповідач провів часткові розрахунки відповідно: 20.11.2020 на суму 100 000,00 грн та 25.01.2021 на суму 40019,48 грн, внаслідок чого сума заборгованості відповідача склала 341 567,41 грн за такими видатковими накладними:

- №1291 від 25.02.2020 на суму 50 976,00 грн, яка, внаслідок проведених платежів, є не оплаченою частково на суму 21 487,71 грн;

- №1348 від 28.02.2020 на суму 33 012,00 грн, що повністю не оплачена;

- №1456 від 04.03.2020 на суму 58 800,00 грн, що повністю не оплачена;

- №1533 від 07.03.2020 на суму 35 616,00 грн, що повністю не оплачена;

- №1571 від 09.03.2020 на суму 35 616,00 грн, що повністю не оплачена;

- №1649 від 12.03.2020 на суму 33 835,20 грн, що повністю не оплачена;

- №1760 від 17.03.2020 на суму 42 488,50 грн, що повністю не оплачена;

- №1860 від 20.03.2020 на суму 46 728,00 грн, що повністю не оплачена;

- №1932 від 22.03.2020 на суму 33 984,00 грн, що повністю не оплачена.

Копії вказаних видаткових накладних (далі видаткові накладні) наявні в матеріалах справи.

В підтвердження вказаних вище обставин поставки продукції відповідачу та проведення ним часткових платежів позивачем до позовної заяви долучено копії товарно-транспортних накладних та платіжних доручень №437, 443 від 20.11.2020, 25.01.2021 відповідно.

Крім того, в розрізі обставин виникнення у відповідача боргу, згідно наданих у судовому засіданні представником позивача усних пояснень, до проведення платежів 20.11.2020 та 25.01.2021 сума заборгованості відповідача у розмірі 481 586,89 грн складалась з сум повністю неоплаченої продукції за вказаними вище видатковими накладними, а також з сум неоплаченої продукції за такими видатковими накладними:

- №948 від 13.02.2020 на суму 19 211,19 грн зі строком оплати - до 14.02.2020;

- №1059 від 16.02.2020 на суму 16 296,00 грн зі строком оплати до 17.02.2020;

- №1064 від 18.02.2020 на суму 49 536,00 грн зі строком оплати до 19.02.2020;

- №1192 від 22.02.2020 на суму 25 488,00 грн зі строком оплати до 23.02.2020.

З огляду на вказане вище позивач просить суд стягнути з відповідача, зокрема, 341 567,41 грн основного боргу.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами .

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 165 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, заслухавши заключне слово представника позивача, суд дійшов таких висновків.

Приписами ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не впливає з характеру відносин сторін.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З огляду наведеного, підписання відповідачем договору без будь-яких зауважень чи заперечень щодо його умов та, надалі, підписання сторонами видаткових накладних без будь-яких заперечень щодо кількості та/або якості поставленої продукції за договором свідчить про передачу позивачем та прийняття відповідачем відповідного товару, що породжує для ТОВ Лінії контрактів обов`язок по оплаті вартості такої продукції:

- за видатковою накладною №1291 від 25.02.2020 на суму 50 976,00 грн до 26.02.2020;

- за видатковою накладною №1348 від 28.02.2020 на суму 33 012,00 грн до 29.02.2020;

- за видатковою накладною №1456 від 04.03.2020 на суму 58 800,00 грн до 05.03.2020;

- за видатковою накладною №1533 від 07.03.2020 на суму 35 616,00 грн до 08.03.2020;

- за видатковою накладною №1571 від 09.03.2020 на суму 35 616,00 грн до 10.03.2020;

- за видатковою накладною №1649 від 12.03.2020 на суму 33 835,20 грн до 13.03.2020;

- за видатковою накладною №1760 від 17.03.2020 на суму 42 488,50 грн до 18.03.2020;

- за видатковою накладною №1860 від 20.03.2020 на суму 46 728,00 грн до 21.03.2020;

- за видатковою накладною №1932 від 22.03.2020 на суму 33 984,00 грн до 23.03.2020.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Однак, належних та допустимих доказів сплати відповідачем решти вартості отриманого за договором товару на суму 341 567,41 грн суду не надано.

За таких обставин, оскільки відповідач взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, вартість отриманої за договором продукції у повному обсязі не сплатив, враховуючи арифметичну відповідність суми боргу обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 341 567,41 грн основного боргу підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором позивач просить суд стягнути з відповідача, зокрема:

- 54 343,96 грн пені, нарахованої на сукупну заборгованість спадаючим підсумком з урахуванням часткових оплат:

з 21.03.2020 по 20.11.2020 на 481 586,89 грн боргу;

з 21.11.2020 по 25.01.2021 на 381 586,89 грн боргу;

з 26.01.2021 по 05.02.2021 на 341 567,41 грн боргу;

- 120 396,72 грн 25% штрафу, нарахованого на 481 586,89 грн боргу.

Приписами ст. ст. 230, 232 ГК України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктами 4.3. та 8 договору сторони погодили, що:

- у випадку прострочення оплати за поставлену продукцію згідно до умов цього договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу;

- покупець зобов`язаний на вимогу постачальника сплатити штраф за ставкою 5% (п`ять відсотків) від вартості неоплаченої/несвоєчасно оплаченої партії продукції, а в разі затримки оплати більше ніж на 15 календарних днів 25% (двадцять п`ять відсотків) від вартості поставленого та/або неоплаченої продукції.

Враховуючи законодавчі приписи та встановлений судом момент виникнення у відповідача обов`язку по оплаті вартості прийнятої продукції, а також положення укладеного сторонами договору, суд дійшов висновку, що більш тривалого строку нарахування пені, ніж це встановлено ч. 6 ст. 232 ГК України, умовами вказного договору не передбачено, а тому у позивача право на нарахування пені за порушення строків сплати грошового зобов`язання за договором:

- за видатковою накладною №948 від 13.02.2020 на суму 19 211,19 грн виникло 15.02.2020 та припинилось 15.08.2020;

- за видатковою накладною №1059 від 16.02.2020 на суму 16 296,00 грн виникло 18.02.2020 та припинилось 18.08.2020;

- за видатковою накладною №1064 від 18.02.2020 на суму 49 536,00 грн виникло 20.02.2020 та припинилось 20.08.2020;

- за видатковою накладною №1192 від 22.02.2020 на суму 25 488,00 грн виникло 24.02.2020 та припинилось 24.08.2020;

- за видатковою накладною №1291 від 25.02.2020 на суму 50 976,00 грн виникло 27.02.2020 та припинилось 27.08.2020;

- за видатковою накладною №1348 від 28.02.2020 на суму 33 012,00 грн виникло 01.03.2020 та припинилось 01.09.2020;

- за видатковою накладною №1456 від 04.03.2020 на суму 58 800,00 грн виникло 06.03.2020 та припинилось 06.09.2020;

- за видатковою накладною №1533 від 07.03.2020 на суму 35 616,00 грн виникло 09.03.2020 та припинилось 09.09.2020;

- за видатковою накладною №1571 від 09.03.2020 на суму 35 616,00 грн виникло 11.03.2020 та припинилось 11.09.2020;

- за видатковою накладною №1649 від 12.03.2020 на суму 33 835,20 грн виникло 14.03.2020 та припинилось 14.09.2020;

- за видатковою накладною №1760 від 17.03.2020 на суму 42 488,50 грн виникло 19.03.2020 та припинилось 19.09.2020;

- за видатковою накладною №1860 від 20.03.2020 на суму 46 728,00 грн виникло 22.03.2020 та припинилось 22.09.2020;

- за видатковою накладною №1932 від 22.03.2020 на суму 33 984,00 грн виникло 24.03.2020 та припинилось 24.09.2020.

Водночас відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду наведеного, враховуючи визначений момент виникнення обов`язку по оплаті продукції за вказаними вище видатковими накладними, зокрема за видатковими накладними №1860 від 20.03.2020 та №1932 від 22.03.2020 та, відповідно, визначений момент виникнення у позивача права нарахування пені за такими накладними, суд дійшов висновку, що позивач здійснив нарахування відповідної штрафної санкції за дні, коли відповідач не вважався таким, що прострочив грошове зобов`язання:

- 21.03.2020 на суму 46 728,00 грн за видатковою накладною №1860 від 20.03.2020;

- 21.03.2020-23.03.2020 на суму 33 984,00 грн за видатковою накладною №1932 від 22.03.2020.

Отже, суд здійснював обрахунок заявленої до стягнення пені в межах вказаних позивачем періодів, зростаючим та спадаючим підсумком:

з 21.03.2020 по 21.03.2020 на 400 874,89 грн сукупної заборгованості за видатковими накладними №948 від 13.02.2020, №1059 від 16.02.2020, №1064 від 18.02.2020, №1192 від 22.02.2020, №1291 від 25.02.2020, №1348 від 28.02.2020, №1456 від 04.03.2020, №1533 від 07.03.2020, №1571 від 09.03.2020, №1649 від 12.03.2020, №1760 від 17.03.2020;

з 22.03.2020 по 23.03.2020 на 447 602,89 грн сукупної заборгованості за видатковими накладними №948 від 13.02.2020, №1059 від 16.02.2020, №1064 від 18.02.2020, №1192 від 22.02.2020, №1291 від 25.02.2020, №1348 від 28.02.2020, №1456 від 04.03.2020, №1533 від 07.03.2020, №1571 від 09.03.2020, №1649 від 12.03.2020, №1760 від 17.03.2020, №1860 від 20.03.2020;

з 24.03.2020 по 15.08.2020 на 481 586,89 грн сукупної заборгованості за видатковими накладними №948 від 13.02.2020, №1059 від 16.02.2020, №1064 від 18.02.2020, №1192 від 22.02.2020, №1291 від 25.02.2020, №1348 від 28.02.2020, №1456 від 04.03.2020, №1533 від 07.03.2020, №1571 від 09.03.2020, №1649 від 12.03.2020, №1760 від 17.03.2020, №1860 від 20.03.2020, №1932 від 22.03.2020;

з 16.08.2020 по 18.08.2020 на 462 375,70 грн сукупної заборгованості за видатковими накладними №1059 від 16.02.2020, №1064 від 18.02.2020, №1192 від 22.02.2020, №1291 від 25.02.2020, №1348 від 28.02.2020, №1456 від 04.03.2020, №1533 від 07.03.2020, №1571 від 09.03.2020, №1649 від 12.03.2020, №1760 від 17.03.2020, №1860 від 20.03.2020, №1932 від 22.03.2020;

з 19.08.2020 по 20.08.2020 на 446 079,70 грн сукупної заборгованості за видатковими накладними №1064 від 18.02.2020, №1192 від 22.02.2020, №1291 від 25.02.2020, №1348 від 28.02.2020, №1456 від 04.03.2020, №1533 від 07.03.2020, №1571 від 09.03.2020, №1649 від 12.03.2020, №1760 від 17.03.2020, №1860 від 20.03.2020, №1932 від 22.03.2020;

з 21.08.2020 по 24.08.2020 на 396 543,70 грн сукупної заборгованості за видатковими накладними №1192 від 22.02.2020, №1291 від 25.02.2020, №1348 від 28.02.2020, №1456 від 04.03.2020, №1533 від 07.03.2020, №1571 від 09.03.2020, №1649 від 12.03.2020, №1760 від 17.03.2020, №1860 від 20.03.2020, №1932 від 22.03.2020;

з 25.08.2020 по 27.08.2020 на 371 055,70 грн сукупної заборгованості за видатковими накладними №1291 від 25.02.2020, №1348 від 28.02.2020, №1456 від 04.03.2020, №1533 від 07.03.2020, №1571 від 09.03.2020, №1649 від 12.03.2020, №1760 від 17.03.2020, №1860 від 20.03.2020, №1932 від 22.03.2020;

з 28.08.2020 по 01.09.2020 на 320 079,70 грн сукупної заборгованості за видатковими накладними №1348 від 28.02.2020, №1456 від 04.03.2020, №1533 від 07.03.2020, №1571 від 09.03.2020, №1649 від 12.03.2020, №1760 від 17.03.2020, №1860 від 20.03.2020, №1932 від 22.03.2020;

з 02.09.2020 по 06.09.2020 на 287 067,70 грн сукупної заборгованості за видатковими накладними №1456 від 04.03.2020, №1533 від 07.03.2020, №1571 від 09.03.2020, №1649 від 12.03.2020, №1760 від 17.03.2020, №1860 від 20.03.2020, №1932 від 22.03.2020;

з 07.09.2020 по 09.09.2020 на 228 267,70 грн сукупної заборгованості за видатковими накладними №1533 від 07.03.2020, №1571 від 09.03.2020, №1649 від 12.03.2020, №1760 від 17.03.2020, №1860 від 20.03.2020, №1932 від 22.03.2020;

з 10.09.2020 по 11.09.2020 на 192 651,70 грн сукупної заборгованості за видатковими накладними №1571 від 09.03.2020, №1649 від 12.03.2020, №1760 від 17.03.2020, №1860 від 20.03.2020, №1932 від 22.03.2020;

з 12.09.2020 по 14.09.2020 на 157 035,70 грн сукупної заборгованості за видатковими накладними №1649 від 12.03.2020, №1760 від 17.03.2020, №1860 від 20.03.2020, №1932 від 22.03.2020;

з 15.09.2020 по 19.09.2020 на 123 200,50 грн сукупної заборгованості за видатковими накладними №1760 від 17.03.2020, №1860 від 20.03.2020, №1932 від 22.03.2020;

з 20.09.2020 по 22.09.2020 на 80 712,00 грн сукупної заборгованості за видатковими накладними №1860 від 20.03.2020, №1932 від 22.03.2020;

з 23.09.2020 по 24.09.2020 на 33984,00 грн сукупної заборгованості за видатковою накладною №1932 від 22.03.2020.

Оскільки арифметично правильний розмір пені, обрахований судом в межах заявлених позивачем періодів з урахуванням вказаних вище законодавчих приписів та обставин справи, складає 32 882,18 грн, вимога позивача про стягнення з відповідача 54 343,96 грн пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 32 882,18 грн.

Водночас, оскільки 481 586,89 грн боргу частково погашено відповідачем 20.11.2020, тобто з порушенням строку у понад 15 календарних днів, правовим наслідком чого є сплата 25% штрафу згідно умов договору, а розмір відповідно нарахованого позивачем штрафу є арифметично правильним, суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 120 396,72 грн штрафу.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання позивач просить суд стягнути з відповідача:

- 20 260,14 грн інфляційних втрат, нарахованих на сукупну заборгованість спадаючим підсумком з урахуванням часткових оплат:

з 21.03.2020 по 20.11.2020 на 481 586,89 грн боргу;

з 21.11.2020 по 25.01.2021 на 381 586,89 грн боргу;

- 60 232,46 грн 15% річних, нарахованих на сукупну заборгованість спадаючим підсумком з урахуванням часткових оплат:

з 21.03.2020 по 20.11.2020 на 481 586,89 грн боргу;

з 21.11.2020 по 25.01.2021 на 381 586,89 грн боргу;

з 26.01.2021 по 05.02.2021 на 341 567,41 грн боргу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.4. договору за прострочення виконання грошового зобов`язання по оплаті поставленої (заявленої та неоплаченої) продукції у відповідності до умов цього договору та/або додатків до нього, покупець на вимогу постачальника зобов`язаний у 30-денний термін, сплатити постачальнику продавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 15% річних від простроченої суми заборгованості відповідно до ст. 625 ЦК України.

Водночас згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи законодавчі приписи та проведені відповідачем часткові оплати, а також визначений вище момент виникнення обов`язку по оплаті продукції за видатковими накладними, як наслідок момент, з якого відповідач вважається таким, що прострочив грошове зобов`язання, суд дійшов висновку, що позивачем безпідставно включено до періоду розрахунку сум 15% річних та інфляційних втрат дні, коли відповідач не вважався таким, що прострочив грошове зобов`язання, у тому числі дні проведених відповідачем часткових розрахунків.

З огляду на вказане суд здійснював перерахунок заявлених до стягнення сум 15% річних та інфляційних втрат в межах заявлених позивачем періодів спадаючим підсумком:

- інфляційних втрат:

з 24.03.2020 по 19.11.2020 на 481 586,89 грн боргу;

з 20.11.2020 по 24.01.2021 на 381 586,89 грнборгу;

- 15% річних:

з 21.03.2020 по 21.03.2020 на 400 874,89 грн боргу;

з 22.03.2020 по 23.03.2020 на 447 602,89 грн боргу;

з 24.03.2020 по 19.11.2020 на 481 586,89 грн боргу;

з 20.11.2020 по 24.01.2021 на 381 586,89 грн боргу;

з 25.01.2021 по 05.02.2021 на 341 567,41 грн боргу.

Оскільки розмір заявлених до стягнення інфляційних втрат, обрахований судом за вказані позивачем періоди, з урахуванням законодавчих приписів та обставин справи щодо строків оплати та часткових розрахунків, складає 24 495,38 грн, а суд при прийнятті рішення не може виходити за межі позовних вимог, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 20 260,14 грн інфляційних втрат є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Водночас, оскільки арифметично правильний розмір 15% річних, обрахований судом в межах заявлених позивачем періодів з урахуванням законодавчих приписів та обставин справи щодо строків оплати та часткових розрахунків, складає 50 237,04 грн, вимога позивача про стягнення з відповідача 60 232,46 грн 15% річних підлягає частковому задоволенню у розмірі 50 237,04 грн.

Витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 12, 129, 233, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Лінії контрактів (08200, Київська обл., місто Ірпінь, вул. Шевченка, будинок 4 А, офіс 202, ідентифікаційний код 41078267) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс газ (04212, м. Київ, проспект Оболонський, будинок 1, корпус 2, офіс 191, ідентифікаційний код 41304824):

- 341 567 (триста сорок одну тисячу п`ятсот шістдесят сім) грн 41 коп. основного боргу,

- 32 882 (тридцять дві тисячі вісімсот вісімдесят дві) грн 18 коп. пені,

- 20 260 (двадцять тисяч двісті шістдесят) грн 14 коп. інфляційних втрат,

- 50 237 (п`ятдесят тисяч двісті тридцять сім) грн 04 коп. 15% річних,

- 120 396 (сто двадцять тисяч триста дев`яносто шість) грн 72 коп. грн штрафу

- 8 480 (вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн 15 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 30.07.2021.

Суддя В.А. Ярема