ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2021 р. м. Київ Справа №911/1394/21

Господарський суд Київської області у складі головуючої судді Третьякової О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу №911/1394/21

За позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28)
До Товариства з обмеженою відповідальністю «Швейне об`єднання «Робочий Стіль» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Ломоносова, буд. 42)
Про стягнення 21666,17 грн.
обставини справи:

Акціонерне товариство «Укргазвидобування» (далі позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Швейне об`єднання «Робочий Стіль» (далі відповідач) 21666,17 грн штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки від 17.04.2020 №УГВ4851/30-20 щодо поставки товару належної якості та комплектності.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.05.2021 відкрито провадження у справі №911/1394/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у зв`язку з малозначністю справи в порядку п.1 ч.5 ст.12, ч.1 ст.247, ч.1 ст.250 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив та ін.

До Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує, мотивуючи тим, що позивачем в порушення «Порядку приймання товарно-матеріальних цінностей під час виконання договорів АТ «Укргазвидобування», затвердженого рішенням правління Акціонерного товариства «Укргазвидобування» від 19.12.2019 (далі - Порядок) здійснено вхідний контроль при прийманні товарно-матеріальних цінностей, за результатами якого складено акт вхідного контролю ТМЦ від 11.06.2020 №261 за відсутності представника відповідача. Також відповідач вказує, що позивачем в порушення вказаного Порядку та умов договору поставки від 17.04.2020 №УГВ4851/30-20 не було зупинено приймання товарно-матеріальних цінностей, як і не було повідомлено відповідача про виявлені недоліки товару та не викликано уповноважену особу відповідача до місця приймання ТЦМ для продовження огляду та складання документів про прийняття/неприйняття ТЦМ, а відтак складання зазначеного акта в односторонньому порядку є неналежним виконанням позивачем умов укладеного між сторонами договору. Відповідач зазначає, що позивачем не надано до матеріалів справи товаросупровідних документів, які б засвідчували факт поставки товару 11.06.2020, зокрема, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної тощо. Крім того, відповідач зазначає, що в матеріалах справи відсутнє замовлення на закупівлю №, на яке посилається позивач в акті невідповідності, як і відсутні докази заміни товару, зокрема, акт повернення товару, видаткова накладна тощо.

До Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач проти тверджень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, заперечує, мотивуючи тим, що відповідачем вчинено дії щодо повернення та заміни неналежної якості товару, що вказує на обізнаність та згоду відповідача з фактом поставки неякісного товару, зокрема, 21.05.2020 відповідачем було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №16 на суму 108330,84 грн. 01.06.2020 відповідачем складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників (дата коригування 25.06.2021) до податкової накладної №16 на суму 108330,84 грн, в якій вказано причину коригування код-103, який (код) згідно з Довідником умовних кодів причин коригування визначено повернення товару або авансових платежів. 22.06.2020 відповідачем повторно складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №36 на суму 108330,84 грн щодо поставки 113 комплектів костюмів для захисту від загальних виробничих забруднень і механічних впливів з антистатичними властивостями. В подальшому 23.06.2020 відповідно до видаткової накладної №117 від 21.05.2020 товар у кількості 113 комплектів на суму 108330,84 грн прийнятий позивачем. За вказаних обставин позивач вважає, що своїми діями відповідач визнав обґрунтованість висновку комісії з приймання ТЦМ філії ГПУ «Шебелинкагазвидобування», оскільки податкова накладна №16 була скоригована (відкликана), а після усунення недоліків продукції, відповідно до податкової накладної №36, відповідач повторно поставив товар на адресу позивача. Крім того, позивач зазначає, що за даними відповідального підрозділу позивача, відповідача було повідомлено в телефонному режимі щодо неналежного виконання умов договору щодо якісних характеристик товару та викликано представників відповідача. Враховуючи те, що на даний час товар по договору поставлено повністю, поставка товару згідно з видатковою накладною від 21.05.2020 №177 є доказом заміни відповідачем неякісного товару, оскільки при відсутності заміни фактична кількість товару перевищувала б 100% від загальної кількості по договору на 113 комплектів.

Відповідач своїм правом на подачу заперечень на відповідь на відзив не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, відзив та відповідь на відзив, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Швейне об`єднання «Робочий Стіль» (далі постачальник) та Акціонерним товариством «Укргазвидобування» (далі покупець) укладено договір поставки від 17.04.2020 №УГВ4851/30-20 (далі договір) відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві костюми для захисту в асортименті (далі товар), зазначений в специфікації/-ях, що додається/-ються до договору і є його невід`ємною/-ими частиною/-ами), а покупець прийняти та оплатити такий товар (п.1.1 договору).

Відповідно до п.1.2 договору найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна ціна договору вказується в у специфікації/-ях, яка є додатком №1 до договору та є його невід`ємною частиною. Строк поставки товару визначається графіком поставки товару, який є додатком №2 до договору та є його невід`ємною частиною.

Згідно з п.1.5 договору постачальник повинен поставити покупцю товар, передбачений цим договором, якість якого відповідає сертифікатам якості або паспортами виробника, Держстандартам, технічним або іншим умовам, які пред`являються до товару даного виду та підтверджується відповідними документами.

Постачальник гарантує якість і надійність товару, що постачається, протягом гарантійного строку. Гарантійний строк товару не може бути меншим від гарантійного строку заводу-виробника. Гарантійний строк на товар встановлюється в специфікації/-ях до цього договору (п.1.6 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору ціна цього договору вказується в специфікації/-ях в гривнях з урахуванням ПДВ (застосовується якщо постачальник не є резидентом України).

Згідно з п.3.2 договору загальна ціна договору визначається загальною вартістю товару, вказаного в специфікації/-ях до цього договору.

Відповідно до п.4.1 договору розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем після пред`явлення постачальником рахунку на оплату (інвойсу) та підписаного сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної, шляхом перерахування на рахунок постачальника, на умовах зазначених у специфікації/-ях цього договору.

Згідно з п.5.1 договору строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в специфікації/-ях та графіку поставки до цього договору.

Датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару або видаткової накладної. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати підписання сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної, (при наявності двох дат, датою підписання акту приймання-передачі товару або видаткової накладної вважається дата підписання покупцем) (п.5.2 договору).

Відповідно до п.5.3.1 договору за вимогою покупця або вантажоотримувача постачальник зобов`язаний відвантажувати товар в присутності уповноважених представників покупця. За вимогою покупця, постачальник зобов`язаний забезпечити вільний доступ представникам покупця до виробничих потужностей, на яких відбувається процес виготовлення товару, що є предметом даного договору, для інспекції якості товару, що виробляється на всіх етапах його виробництва.

Згідно з п.5.9 договору передача та отримання товару проводиться шляхом підписання уповноваженими представниками сторін акту/актів приймання-передачі товару або видаткової /видаткових накладної/накладних. У випадку виявлення недоліків товару або товаросупровідної документації, покупець має право не підписувати акт/акти приймання/передачі товару або видаткову/видаткові накладну/накладні до усунення виявлених недоліків, а постачальник зобов`язаний усунути недоліки та оплатити документально підтверджені витрати покупця, спричинені такими недоліками.

Підписанням цього договору постачальник підтверджує, що він з Порядком приймання товарно-матеріальних цінностей під час виконання договорів в АТ «Укргазвидобування», який встановлює приймання товарно-матеріальних цінностей/товарів по кількості та якості (далі - Порядок) і розміщений (за посиланням:http//ugv.com.ua/uk/page/docs?count=6 у розділі Закупівлі Нормативні документи) ознайомлений, та зобов`язується дотримуватись вимог цього порядку. Сторони договору цим порядком встановлюють окремий порядок приймання-передачі товарів по кількості та якості. Порядок є обов`язковим для виконання покупцем та постачальником під час приймання товарно-матеріальних цінностей (далі ТМЦ) по кількості та якості за договором, по яких здійснюється закупівля ТЦМ на умовах поставки груп «D» та «С» ІНКОТЕРМС 2010, на умовах поставки груп «D» та «С» ІНКОТЕРМС 2020, а у випадку незастосування правил ІНКОТЕРМС якщо місцем поставки ТМЦ є склад покупця (п.5.10 договору).

Відповідно до п.6.1.1 договору покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар.

Згідно з п.6.1.2 договору покупець зобов`язаний приймати поставлений товар, у разі відсутності зауважень, згідно з актом приймання-передачі товару або видатковою накладною.

Відповідно до п.6.3.1 договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором.

Згідно з п.6.3.2 договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам, установленим розділом ІІ цього договору.

Відповідно до п.7.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором.

Згідно з п.7.4 договору за поставку товару неналежної якості або некомплектного товару, постачальник виплачує покупцю штраф у розмірі 20% від вартості товару неналежної якості або некомплектного товару.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (за наявності), за умови надання постачальником забезпечення виконання своїх зобов`язань по договору, які відповідають вимогам, вказаним у п.10.2 цього договору і діє до повного виконання сторонами зобов`язань.

В додатку №1 до договору №УГВ4851/30-20 від 17.04.2020 «Специфікація №1» сторони погодили найменування товару, його вид, загальну вартість товару що поставляється по даній специфікації, умови поставки, строк поставки, умови та строк оплати та інші умови необхідні для здійснення поставки товару за вказаним договором.

В додатку №2 до договору №УГВ4851/30-20 від 17.04.2020 «Графік поставки» сторони погодили кількість товару, пункти приймання товару та строки його поставки.

Додатком №6 до договору №УГВ4851/30-20 від 17.04.2020 сторони визначили технічні характеристики товару, що поставляється за даним договором.

На виконання умов вказаного договору відповідач поставив позивачу товар на загальну суму 108330,84 грн, що підтверджується видатковою накладною від 21.05.2020 №177 на суму 10830,84 грн, за якою товар було прийнято позивачем 23.06.2021, про що здійснено відмітку на вказаній видатковій накладній, копію якої подано до суду позивачем.

Відповідно до акта вхідного контролю ТМЦ від 11.06.2020 №261, складеного комісією АТ «Укргазвидобування» ГПУ «Шебелинкагазвидобування», встановлено невідповідність ТМЦ, що надійшли 11.06.2020 від ТОВ «Швейне об`єднання «Робочий Стіль» на виконання умов договору №УГВ4851/30-20 від 17.04.2020 його умовам, а саме в костюмах відсутні тасьма-блискавка з двома бігунками та п`ять шлевків.

Актом невідповідності ТМЦ від 11.06.2020 №1 до акта вхідного контролю №261 від 11.06.2021 комісією АТ «Укргазвидобування» ГПУ «Шебелинкагазвидобування» встановлено, що ТМЦ, що надійшли 11.06.2020 від ТОВ «Швейне об`єднання «Робочий Стіль» на виконання умов договору №УГВ4851/30-20 від 17.04.2020, не відповідають його умовам, а саме в костюмах відсутні тасьма-блискавка з двома бігунками та п`ять шлевків.

З огляду на поставку товару неналежної якості позивач звернувся до відповідача з претензією від 21.08.2020 №30/381, якою вимагав усунути дефекти товару за його місцезнаходженням або замінити неякісний товар на товар належної якості у строк, що не перевищує 20 календарних днів з дня отримання повідомлення від вантажоотримувача чи покупця про дефекти або невідповідність якості товару. Також вказаною претензією позивач вимагав перерахувати йому 21666,17 грн штрафу за поставку товару неналежної якості.

Належним чином завірені копії перелічених вище документів подано сторонами у справі та залучено судом до матеріалів справи.

З огляду на те, що відповідач вказану претензію залишив без відповіді та задоволення позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 21666,17 грн штрафу, що становить 20% від вартості поставленого за видатковою накладною від 21.05.2020 №177 на суму 10830,84 грн товару неналежної якості та комплектності.

Згідно з ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Нормами ст.173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визначається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншими учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Приписами ч.1 ст.175 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, в силу ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона-постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні-покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правило, визначене відповідною нормою, також викладене у ст.712 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

В силу приписів ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.688 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Згідно зі ст. 690 Цивільного кодексу України якщо покупець (одержувач) відмовився від прийняття товару, переданого продавцем, він зобов`язаний забезпечити схоронність цього товару, негайно повідомивши про це продавця.

Як вже зазначалось вище, п.5.10 договору сторони визначили, що підписанням цього договору постачальник підтверджує, що він з Порядком приймання товарно-матеріальних цінностей під час виконання договорів в АТ «Укргазвидобування», який встановлює приймання товарно-матеріальних цінностей/товарів по кількості та якості (далі - Порядок) і розміщений (за посиланням:http//ugv.com.ua/uk/page/docs?count=6 у розділі Закупівлі Нормативні документи) ознайомлений, та зобов`язується дотримуватись вимог цього порядку. Сторони договору цим порядком встановлюють окремий порядок приймання-передачі товарів по кількості та якості. Порядок є обов`язковим для виконання покупцем та постачальником під час приймання товарно-матеріальних цінностей (далі ТМЦ) по кількості та якості за договором, по яких здійснюється закупівля ТЦМ на умовах поставки груп «D» та «С» ІНКОТЕРМС 2010, на умовах поставки груп «D» та «С» ІНКОТЕРМС 2020, а у випадку незастосування правил ІНКОТЕРМС якщо місцем поставки ТМЦ є склад покупця.

Отже, сторони в укладеному договорі узгодили окремий порядок приймання товарно-матеріальних цінностей, який визначений Порядком приймання товарно-матеріальних цінностей під час виконання договорів в AT «Укргазвидобування», затверджений рішенням правління АТ «Укргазвидобування» від 19.12.2019 №450 (далі - Порядок).

В преамбулі Порядку вказано, що даний порядок приймання товарно-матеріальних цінностей під час виконання договорів в AT «Укргазвидобування» визначає обов`язкові до виконання, в тому числі Постачальником, вимоги до приймання по кількості та якості і оформлення виявлених невідповідностей (недоліків) товарно-матеріальних цінностей в Акціонерному товаристві «Укргазвидобування» (далі - Товариство) та його відокремлених підрозділах (далі - філія/філії) під час виконання договорів (контрактів, угод), по яких здійснюється закупівля товарно-матеріальних цінностей (далі - договори/договір). Порядок є обов`язковим для виконання та розповсюджує свою дію на відносини між Товариством та Постачальником під час приймання товарно-матеріальних цінностей (далі-ТМЦ) по кількості та якості за договорами, по яких здійснюється закупівля ТМЦ на умовах поставки груп «D» та «С» ІНКОТЕРМС 2010, на умовах поставки груп «D» та «С» ІНКОТЕРМС 2020, а у випадках незастосування правил ІНКОТЕРМС - якщо місцем поставки ТМЦ є склад Покупця, після набуття чинності цим Порядком. Цей Порядок включається до умов таких договорів з зазначенням наступного посилання на застосування даного Порядку: «Підписанням цього Договору Постачальник/Продавець/Виконавець/ тощо* підтверджує, що він з Порядком приймання товарно-матеріальних цінностей під час виконання договорів в AT «Укргазвидобування», який встановлює приймання товарно-матеріальних цінностей/Товарів по кількості та якості і розміщений на офіційному сайті AT «Укргазвидобування» (Покупця/Замовника/тощо*) - http://ugv.com.ua/, ознайомлений, та зобов`язується дотримуватись вимог цього Порядку. Сторони Договору цим Порядком встановлюють окремий порядок приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей/Товарів по кількості та якості.».

Відповідно до п.2.2 Порядку визначено основні критерії приймання ТМЦ відповідною комісією покупця: фактично доставлений ТМЦ відповідає тому, що вказаний в супровідній документації; фактично доставлений ТМЦ відповідає тому, що вказаний в договорі; наявність належним чином оформленої всієї супровідної документації до ТМЦ, в тому числі щодо кількості екземплярів документів, відповідає вимогам, що вказані в договорі; упаковка/тара, у якій доставлено ТМЦ є цілою, непошкодженою; доставлений ТМЦ є цілим, непошкодженим та комплектним; маркування ТМЦ відповідає умовам договору; ТМЦ є новим та не був у використанні, якщо Інше прямо не передбачено умовами договору; кількість ТМЦ відповідає зазначеній у товаросупровідних документах та не перевищує кількості по договору; дата виготовлення ТМЦ та/або строк придатності до використання відповідає вимогам договору; виробник ТМЦ відповідає тому, який вказаний у договорі; ТМЦ не потребує додаткового контролю з якості (лабораторний аналіз, випробування, тощо) виходячи з його зовнішнього вигляду та/або умовами договору чи вимогами чинного законодавства України не передбачено такого додаткового контролю; відповідно до візуального огляду якісні характеристики ТМЦ відповідають вимогам, які встановлені нормативно-правовими актами, в тому числі, але не обмежуючись, технічними умовами, державними стандартами, та положеннями договору. Законодавством або договором можуть встановлюватись особливості порядку приймання певних видів ТМЦ як за якістю, так і за кількістю.

Згідно з п.2.3 Порядку результати перевірки ТМЦ комісією за вказаними критеріями вносяться до Акту вхідного контролю ТМЦ (Додаток №1 до Порядку). У випадку невідповідності ТМЦ по кількості додатково до Акту вхідного контролю ТМЦ складається Акт невідповідності ТМЦ по кількості (Додаток № 2 до Порядку). У випадку невідповідності ТМЦ по якості додатково до Акту вхідного контролю ТМЦ складається Акт невідповідності ТМЦ по якості (Додаток № 3 до Порядку).

Відповідно до п.2.4 Порядку у разі встановлення Комісією невідповідності ТМЦ хоча б одному із критеріїв, встановлених у п. 2.2. Порядку, приймання ТМЦ зупиняється, про-що невідкладно повідомляється Відповідальний підрозділ за договором. Відповідальний підрозділ в найкоротший строк, але не пізніше наступного дня з дня отримання такого письмового повідомлення та/або повідомлення електронною поштою, повідомляє Постачальника про зупинення процедури прийняття ТМЦ та пропонує Постачальнику направити уповноважену особу до місця приймання ТМЦ для продовження проведення огляду та складання документів про прийняття/неприйняття ТМЦ.

Як передбачено п.2.5 Порядку про зупинення процедури прийняття ТМЦ Постачальник повідомляється засобами телефонного зв`язку та/або електронною поштою на електронну адресу Постачальника, вказану в договорі, та/або телеграмою та/або будь-яким іншим способом, передбаченим договором, та/або іншими засобами зв`язку, що використовувались Постачальником під час процедури закупівлі, за результатами якої укладено договір.

Уповноважена особа Постачальника зобов`язана прибути до місця прийняття ТМЦ не пізніше 48 годин (для Постачальників-резидентів України), не пізніше 96 годин (для Постачальників, що не є резидентами України) після направлення Покупцем повідомлення про зупинення процедури прийняття ТМЦ, якщо інший строк не встановлено договором. У випадку встановлення такого строку в договорі уповноважена особа Постачальника повинна прибути не пізніше строку, встановленого в договорі (п.2.6 Порядку).

Відповідно до п.2.8 Порядку процедура приймання ТМЦ поновлюється після прибуття уповноваженого представника Постачальника на місце приймання ТМЦ, про що робиться відповідна відмітка у Акті вхідного контролю ТМЦ із зазначенням дати, часу, та вносяться дані уповноваженого представника Постачальника, в тому числі щодо документу, що підтверджує повноваження останнього. Після поновлення приймання ТМЦ комісія Покупця вказує уповноваженій особі Постачальника на невідповідності, які стали підставою для зупинення приймання ТМЦ, після чого комісія Покупця та уповноважена особа Постачальника проводять спільний огляд ТМЦ відповідно до цього Порядку, якщо інше не передбачено чинним законодавством України чи договором. Уповноважена особа/представник Постачальника зобов`язана/ний мати та надати для огляду документ, що посвідчує його особу. Повноваження уповноваженої особи/представника Постачальника повинні бути підтверджені відповідним документом.

Пунктами 2.9, 2.10, 2.11, 2.12 Порядку встановлено, що за результатом огляду ТМЦ за процедурою, встановленою у Порядку, комісія Покупця оформлює Акт вхідного контролю ТМЦ, який підписується всіма членами комісії та, у випадку проведення приймання за участі уповноваженого представника Постачальника, таким представником. У разі незгоди з висновками, які викладені в Акті вхідного контролю ТМЦ, уповноважений представник Постачальника підписує його із зазначенням пропозицій та зауважень (письмових обґрунтувань) до відповідного Акту. У разі відмови уповноваженого представника Постачальника від підписання Акту вхідного контролю ТМЦ або неприбуття Постачальника, в строки, встановлені в п.2.6., п.2.7. Порядку, комісія Покупця зазначає про це в Акті вхідного контролю ТМЦ, відновлює проведення вхідного контролю та самостійно складає, підписує та затверджує Акт вхідного контролю ТМЦ. В такому разі Акт вхідного контролю ТМЦ вважається належним і допустимим доказам того, що ТМЦ не відповідає встановленим вимогам по кількості та/або якості, і Постачальник погоджується з цим. У разі неприбуття уповноваженої особи Постачальника протягом встановлено строку, або у випадку відмови уповноваженої особи Постачальника від підписання відповідних документів, прийняття/не прийняття ТМЦ здійснюється в односторонньому порядку Покупцем шляхом складання та підписання таких документів. В такому випадку самостійно складені і підписані Покупцем документи (Акт невідповідності ТМЦ по кількості (Додаток № 2 до Порядку) та /або Акт невідповідності ТМЦ по якості (Додаток № 3 до Порядку)) вважаються належним та допустимим підтвердженням виявлених невідповідностей по кількості та/або якості та є погодженими Постачальником.

З наданого позивачем акту вхідного контролю ТМЦ від 11.06.2020 №261, складеного комісією АТ «Укргазвидобування» ГПУ «Шебелинкагазвидобування», судом встановлено, що він складений в односторонньому порядку комісією АТ «Укргазвидобування» ГПУ «Шебелинкагазвидобування» за відсутності уповноваженого представника постачальника.

В матеріалах справи відсутні докази повідомлення постачальника про зупинення процедури прийняття ТМЦ відповідальним підрозділом позивача, а також докази того, що позивач пропонував постачальнику направити уповноважену особу до місця приймання ТМЦ для продовження проведення огляду та складання документів про прийняття/неприйняття ТМЦ.

Отже, під час проведення 11.06.2020 вхідного контролю товарно-матеріальних цінностей позивачем не дотримано умов укладеного між сторонами договору та Порядку приймання товарно-матеріальних цінностей під час виконання договорів в AT «Укргазвидобування», про застосування якого (Порядку) домовились сторони.

Щодо акту невідповідності ТМЦ від 11.06.2020 №1 до акту вхідного контролю №261 від 11.06.2021 комісією АТ «Укргазвидобування» ГПУ «Шебелинкагазвидобування», яким встановлено, що ТМЦ, які надійшли 11.06.2020 від ТОВ «Швейне об`єднання «Робочий Стіль» на виконання умов договору №УГВ4851/30-20 від 17.04.2020, не відповідають його умовам, а саме в костюмах відсутні тасьма-блискавка з двома бігунками та п`ять шлевків, суд зазначає, що зазначений акт, як і акт вхідного контролю ТМЦ від 11.06.2020 №261 складено в односторонньому порядку з боку позивача.

Крім того, судом встановлено, що відповідачем поставлено позивачу товар на загальну суму 108330,84 грн за видатковою накладною від 21.05.2020 №177.

Згідно з відміткою на зазначеній видатковій накладній поставлений відповідачем товар було прийнято позивачем 23.06.2020.

Водночас, позивачем доказів здійснення відповідачем поставки товару 11.06.2020 суду не надано та матеріали справи таких не містять.

Згідно з ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Належними у розумінні ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Твердження позивача, що відповідачем вчинено дії щодо повернення та заміни неналежної якості товару, що вказує на обізнаність та згоду відповідача з фактом поставки неякісного товару судом не беруться до уваги при вирішенні даного спору, оскільки такі твердження не підтверджені належними та допустимими доказами. Такими доказами можуть бути, зокрема, видаткова накладна про поставку товару, товарно-транспортна накладна до видаткової накладної про поставку товару, накладна на повернення товару, товарно-транспортна накладна до накладної про повернення товару тощо.

Враховуючи викладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог в заявленому розмірі, у зв`язку з чим відмовляє в задоволенні позову.

Щодо решти пояснень та доводів учасників судового процесу суд зазначає наступне.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику;

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Крім того, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Водночас, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи документів та доводів учасників процесу була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно відсутності підстав для задоволення позову у даній справі не спростовує.

Відшкодування судових витрат відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на позивача.

Керуючись ст. 2, 7, 8, 11, 14, 18, 20, 73-80, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ідентифікаційний код 30019775) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Швейне об`єднання «Робочий Стіль» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Ломоносова, буд. 42, ідентифікаційний код 38144198) про стягнення 21666,17 грн штрафу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.08.2021.

Суддя О.О. Третьякова