Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2021 р. Справа № 910/7867/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Смоляк Л.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Івашін Є.В. - адвокат, ордер серії КС № 384912 від 21.12.2018 , Мохналь М.М., довіреність № 1 від 11.01.2021

від відповідача: Алхімова Д.О. наказ № 89-ОД від 05.04.2021, Малий М.С.

від третьої особи: Літвін С.М. (витяг з ЄДР)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Концерну "Техвоєнсервіс"

до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерство оборони України

про визнання недійсним договору.

У позовній заяві, яка надійшла до суду 08.07.2019, позивач просить визнати недійсним укладеним між сторонами договір про надання послуг №225/К/112-06-9 від 11.08.2006 з підстав його фіктивності. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає таке. За вказаним договором відповідач зобов`язався надати послуги по ремонту військової техніки. Однак насправді ремонт цієї військової техніки здійснювався на підставі іншого договору, а саме договору від 10.04.06, який був укладений між Міністерством оборони України та позивачем. Укладаючи спірний договорі сторони (позивач і відповідач) не мали на меті його виконувати.

Відповідач у відзиві позов не визнає, зазначає, що факт виконання спірного договору підтверджено Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.04.2009 у справі №13/127. Також відповідач просить застосувати позовну давність.

Ухвалою від 30.09.2019 залучено в якості третьої особи на стороні позивача Міністерство оборони України.

У поясненнях третя особа підтримує позов з тих самих підстав.

Рішенням Господарського суду Житомирської області у даній справі від 26.02.2020, яке залишено без змін постановою апеляційного суду, відмовлено в задоволенні позову.

Постановою Верховного суду від 14.01.2021 скасовано судові рішення першої та апеляційної інстанції, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Житомирської області.

Під час нового розгляду учасники не подавали заяв по суті справи.

У судовому засіданні представники позивача та третьої особи позов підтримали, представники відповідача позов не визнали.

Заслухавши представників учасників справи, дослідивши матеріали судової справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідач є правонаступником Казенного підприємства Житомирський ремонтно-механічний завод, що підтверджується статутом відповідача та інформацією, яка наявна в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.156, 178)

11.08.2006 між Концерном Техвоєнсервіс (замовник) та Казенним підприємством Житомирський ремонтно-механічний завод (виконавець) укладено договір №225/К/112-06-9 про надання послуг (далі Договір), відповідно до якого, виконавець (відповідач) зобов`язується виконати капітальний ремонт бронетанкового озброєння та техніки спеціального призначення, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги.

Позивач просить визнати недійсним Договір з підстав його фіктивності відповідно до ст. 234 ЦК України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Конструкція вказаної норми прямо передбачає недійсність фіктивного правочину. Відсутність ознак фіктивності правочину виключає визнання його недійсним за вказаною правовою нормою.

Основною ознаками фіктивного правочину є те, що УСІ сторони цього правочину усвідомлювали його фіктивність, тобто не мали намірів виконувати зобов`язання за цим правочином чи створювати інші наслідки цього правочину.

Ознакою фіктивності договору підряду (яким є спірний Договір) є, зокрема, відсутність у сторін наміру його виконувати. Разом з тим факт виконання зобов`язань, які виникли з цього договору, хоча б однією стороною свідчить про відсутність ознак його фіктивності.

Виходячи зі змісту частини 1 статті 234 ЦК України дії учасника правочину, які спрямовані на настання правових наслідків правочину та факт настання таких наслідків свідчить про відсутність ознак фіктивності.

Щодо спірного Договору, то правовим наслідком такого договору є обставини, які встановлені постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.04.2009 у справі №13/127 за позовом Казенного підприємства Житомирський ремонтно-механічний завод до Концерну Техвоєнсервіс за участю третьої особи Міністрества оборони України.

Зміст вказаної постанови суду вказує на те, що Казенне підприємство Житомирський ремонтно-механічний завод (далі Завод) звернулось з позовом до суду з вимогою спонукати Концерн Техвоєнсервіс (далі Концерн) виконати зобов`язання, які виникають із спірного Договору. Апеляційний суд встановив факт виконання Заводом зобов`язань за спірним Договором та зобов`язав Концерн виконати свою частину зобов`язань (стягнув заборгованість), які виникли із спірного Договору.

Відповідно до ст. 75 ч.4 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановлені судом (у справі №13/127) обставини, які свідчать про виконання спірного Договору, про настання правових наслідків цього договору, про свідоме допущення настання цих наслідків сторонами Договору, виключають ознаки його фіктивності, а отже відсутні підстави для визнання цього Договору недійсним за ознакою його фіктивності.

Виходячи з мотивів, за якими ухвалено дане судове рішення, інші доводи учасників справи не мають правового значення для вирішення спору.

Скасовуючи судові рішення у даній справі Верховний суд вказав на те, що суди попередніх інстанцій не встановили, які саме роботи були виконані за Договором.

Господарський суд вважає, що встановлення переліку робіт, які виконані на підставі спірного Договору, буде ніщо інше, як перегляд обставин, які встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили у справі №13/127.

Крім того, господарський суд констатує наступне.

Спір виник не з дійсності чи недійсності правочину. Фактично позивач заперечує факт виконання робіт на Договором тим самим заперечуючи наявність обов`язку оплачувати ці роботи. Однак належним способом захисту прав позивача буде не визнання Договору недійсним. Якщо позивач вважає, що за Договором роботи не виконані, належним способом захисту буде заперечення проти вимог, які заявить інша сторона щодо оплати цих робіт. Однак такий спір уже розглянутий у справі №13/127. До того ж визнання Договору недійсним не призведе до припинення зобов`язань позивача щодо оплати робіт, які фактично виконані відповідачем.

Враховуючи викладене суд відмовляє в задоволені позову.

Керуючись статтями 129, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 30.07.21

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1 в справу

2,3 - сторонам (рек. з повідом.)

4-третій особі (рек. з повідом.)