ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" липня 2021 р. Cправа № 902/506/21

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Німенко О.І.,

представників:

позивача - Богатиря С.В.,

відповідача - Шерматюк А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКС КОЛОСОК" (пр. Коцюбинського, 20, кімната, 411, м. Вінниця, 21100)

до: Немирівської міської ради (вул. Соборна, 26, м. Немирів, Вінницька область, 22800)

про визнання протиправною бездіяльності та визнання договору укладеним,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "УКС КОЛОСОК" подано позов до Немирівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та визнання договору укладеним.

Ухвалою суду від 24.05.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/506/21 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.07.2021.

За результатами слухання справи 08.07.2021 за участю представників сторін закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 27.07.2021.

У визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

28.07.2021 через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_1 (вх. канцелярії суду №01-34/6783/21) про залучення останнього для розгляду справи в якості представника для дачі суду пояснень щодо позовних вимог.

На визначену дату та час у судове засідання з`явилися усі учасники справи.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 , судом долучено її до матеріалів справи, однак не прийнято до розгляду з урахуванням приписів ч. 2 ст. 170 ГПК України за відсутності належних доказів представництва відповідача, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

Представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі з підстав та обставин, викладених у позовній заяві.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що останнім вчинено дії для оформлення Договору купівлі-продажу земельної ділянки, на якій знаходиться належне ТОВ "УКС КОЛОСОК" нерухоме майно, зокрема він звертався з листом №2 від 18.03.2021 до Немирівської міської ради, до якого додано три примірники договору у запропонованій позивачем редакції, однак жодного реагування відповідача не надійшло, внаслідок чого Товариство з обмеженою відповідальністю "УКС КОЛОСОК" звернулося із даним позовом до суду.

Представник відповідача зазначила, що не заперечує щодо задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

18.09.2020 між Немирівською міською радою (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКС КОЛОСОК" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, відповідно до якого позивачем придбано нежитлову будівлю загальною площею 1313,6 кв.м., що розташована в АДРЕСА_1 . Договір посвідчено приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Ревуцьким Є.В. та зареєстровано в реєстрі за №799.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зазначена нежитлова будівля площею 1313,6 кв.м. розміщена на земельній ділянці кадастровий :01:006:0371 та належить позивачу на праві приватної власності.

Відповідно до рішення 59 (позачергової) сесії 1 скликання Немирівської міської ради від 25.09.2020 "Про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки несільськогосподарського призначення в м. Немирів, вул. Соборна, 2" надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 1313,6 кв.м. з кадастровим номером :01:006:0371, розташованої за адресою: м. Немирів, вулиця Соборна, 2 Вінницької області. Фінансування робіт з проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки вирішено здійснити за рахунок внесеного Товариством з обмеженою відповідальністю "УКС КОЛОСОК" авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. При цьому міському голові Качуру В.М. доручено укласти договір на проведення звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки з суб`єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель після сплати авансового внеску та закупівлі послуг з проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки у порядку визначеному законодавством про здійснення державних закупівель.

На виконання рішення Немирівської міської ради ТОВ "Бюро інвентаризації та оцінки земель виконано Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,3173 га, кадастровий номер :01:006:0371 за адресою м. Немирів, вул. Соборна, 2, відповідно до якого експертна грошова оцінка земельної ділянки склала 963926,00 грн.

Згідно з рішенням Немирівської міської ради № 1601 від 08.10.2020 "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення в м. Немирів по вул. Соборна, 2" погоджено звіт про експертну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки, затверджено вартість земельної ділянки в розмірі 963926,00 грн. Вирішено продати земельну ділянку кадастровий номер :01:006:0371 ТОВ "УКС КОЛОСОК" за ціною 963926, 00 гривень без ПДВ (відповідно до звіту про експертну грошову оцінку, без розстрочення платежу). Авансовий внесок в сумі 106379,04 грн, зараховано в ціну земельної ділянки, решта вартості склала 857546,96 грн.

Доручено міському голові Качур В.М. укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки.

12.10.2020 позивач сплатив решту суми 857546,96 грн за земельну ділянку згідно платіжного доручення № 60 від 12.10.2020.

В подальшому, як вказує позивач, в ході підготовки та розгляду документів з метою укладання договору купівлі-продажу встановлено, що цільове призначення земельної ділянки згідно витягу з Державного земельного кадастру зазначено: "Для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування", що, в свою чергу, не відповідало статусу нежитлової будівлі, яка розміщена на цій земельній ділянці та перебуває у власності позивача. Зазначене підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ( а.с. 54-64, том 1).

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКС КОЛОСОК" звернулось до відповідача із листом № 117 від 06.11.2020, повідомляючи, що позивачем виконано усі умови рішення сесії Немирівської міської ради №1601 від 08.10.2020 з проханням завершити оформлення та укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :01:006:0371, на що отримано відповідь вих. № 02-17-2264 від 12.11.2020, що при розробці землевпорядної документації була допущена помилка при видачі державного акту на право постійного користування попередньому власнику будівлі. При внесенні інформації про земельну ділянку у державний земельний кадастр у 2013 році кадастровим реєстратором невірно вказано цільове призначення земельної ділянки, а саме замість 03.15 "для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови" вказано код цільового призначення 03.01 "для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування".

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала справа №120/6889/20-а за позовом Немирівської міської ради до державного кадастрового реєстратора відділу у Немирівському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Логоші Катерини Іванівни про:

- визнання протиправним та скасування рішення №РВ -020 від 11.11.2020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

- зобов`язання внести відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру, а саме, змінити вид використання земельної ділянки площею 0,3173 га кадастровий номер :01:006:0371 з 03:01 "Для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування" на 03:15 "Для будівництва та обслуговування будівель громадської забудови".

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02.02.2021 у справі №120/6889/20-а адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення державного кадастрового реєстратора відділу у Немирівському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Логоші Катерини Іванівни №РВ -020 від 11.11.2020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. В решті позовних вимог відмовлено. Зобов`язано державного кадастрового реєстратора відділу у Немирівському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Логошу Катерину Іванівну повторно розглянути заяву Немирівської міської ради про внесення відомостей до Державного земельного кадастру датовану 09.11.2020.

Як зазначає позивач, 12.03.2021 державний кадастровий реєстратор відділу у Немирівському районі головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Логоша Катерина Іванівна, на виконання зазначеного рішення внесла відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :01:006:0371, а саме: в графі "Вид використання земельної ділянки" зазначила "Для будівництва та обслуговування будівель громадської забудови" та одночасно не змінила код з 03.01 "для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування" на 03.15 "для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови". При цьому в подальшому ніяких дій з боку Немирівської міської ради щодо укладення договору купівлі - продажу вказаної земельної ділянки не було вжито.

19.03.2021 ТОВ "УКС КОЛОСОК" звернулось з листом № 2 від 18.03.2021 до Немирівської міської ради, згідно якого направлявся проект Договору купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :01:006:0371 в трьох примірниках, запропонований позивачем для його підписання та повернення одного примірника позивачу.

Відсутність відповіді відповідача на таке звернення і слугувала підставою для подання позивачем відповідного позову до суду.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 3, 4, 7 ст. 179 ГК України укладання господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Примусовий порядок укладення господарських договорів за рішенням суду регулюється ст. 187 ГК України та ст. 648 ЦК України.

За приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ч. 1-3 ст. 180 ГК України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства (ч. 1). Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч. 2). При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. 3).

Згідно із ч. 8 ст. 181 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору (ч. 1). День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше (ч. 2).

Зі змісту вказаної статті вбачається, що переддоговірним є спір, який виникає у разі, якщо сторона ухиляється або відмовляється від укладення договору в цілому або не погоджує окремі його умови. При цьому передати переддоговірний спір на вирішення суду можливо лише тоді, коли хоча б одна із сторін є зобов`язаною його укласти через пряму вказівку закону, або на підставі обов`язкового для виконання акта планування, попереднього договору. В інших випадках, спір про укладення договору чи з умов договору може бути розглянутий господарським судом тільки за взаємною згодою сторін. У разі вирішення судом переддоговірного спору з дотриманням вказаних вимог, днем укладення договору вважається день набрання чинності відповідним рішенням суду, враховуючи, що в такому випадку договірне зобов`язання між сторонами виникає саме на підставі судового рішення.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 905/889/16 та від 19.06.2019 у справі № 915/802/18.

Чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у положеннях статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до цих статтей, до особи, яка набула право власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16).

Разом з тим законодавчо не передбачено обов`язковості укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, тобто укладення такого договору перебуває в межах свободи договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України зазначено, що сторони, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору купівлі-продажу земельної ділянки має відповідати ст. 132 ЗК України, як спеціальній нормі, що визначає істотні умови договору купівлі-продажу земельної ділянки.

За приписами вказаної статті угоди про перехід права власності на земельні ділянки укладаються в письмовій формі та нотаріально посвідчуються. Угоди повинні містити:

а) назву сторін (прізвище, ім`я та по батькові громадянина, назва юридичної особи);

б) вид угоди;

в) предмет угоди (земельна ділянка з визначенням місця розташування, площі, цільового призначення, складу угідь, правового режиму тощо);

г) документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку;

ґ) відомості про відсутність заборон на відчуження земельної ділянки;

д) відомості про відсутність або наявність обмежень щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням (застава, оренда, сервітути тощо);

е) договірну ціну;

є) права та обов`язки сторін;

ж) кадастровий номер земельної ділянки.

За наявних матеріалів справи в межах даного спору відсутні підстави вважати, що спірний договір підлягає укладенню на підставі обов`язкового для виконання акта планування чи попереднього договору, що не позбавляє права сторін укласти такий договір самостійно з дотриманням приписів ст. 132 ЗК України як спеціальної норми, що визначає істотні умови договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Так, у постанові від 21.03.2018 у справі № 914/813/17 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду підтримав позицію про відмову у задоволенні позовних вимог про укладення договору з обставин відсутності прямої вказівки закону, з якої вбачалася б необхідність укладення між сторонами договору.

Більше того, представник відповідача не заперечувала проти задоволення позову та укладення договору, відтак, на думку суду, дана обставина свідчить про можливість укладення договору між сторонами без звернення до суду, тобто про відсутність господарсько-правового спору.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із оцінки наявних у справі доказів на предмет їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, враховуючи відсутність прямої вказівки закону, з якої вбачалася б необхідність укладення між сторонами договору в обов`язковому порядку.

Щодо розподілу судових витрат, то в силу положень ст. 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою в позові в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір в сумі 4540 грн залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати на сплату судового збору в сумі 4540 грн залишити за позивачем.

3. Згідно з приписами ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на відповідні адреси електронної пошти: ; .

Повне рішення складено 09 серпня 2021 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2,3 - позивачу - вул. Горького, 113, м. Немирів, Вінницька область, 22800 (адреса для листування); ;

4,5 - відповідачу - вул. Соборна, 26, м. Немирів, Вінницька область, 22800; .