ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
04.08.2021 Справа № 914/653/21
Господарський суд Львівської області у складі судді Горецької З.В., за участю секретаря судового засідання Банзули М.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу заяви про стягнення витрат на правову допомогу у справі
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ековей Вейст Менеджмент», м. Львів
до відповідача 1: Львівського національного аграрного університету, м. Дубляни
до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЕРА Україна», м. Львів
про: визнання недійсним рішення тендерного комітету, визнання недійсним договору про надання послуг.
представники сторін:
від позивача: Костур Р.В.
від відповідача 1: Антонів Н.С.
від відповідача 2: Сливка В.В.
Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст. 222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою програмно-апаратного комплексу «Акорд».
У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ековей Вейст Менеджмент» до Львівського національного аграрного університету, Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЕРА Україна» про визнання недійсним рішення тендерного комітету Львівського національного аграрного університету оформлене протоколом №2 розгляду тендерних пропозицій учасників по закупівлі «надання послуг з вивезення твердих побутових відходів» від 19.02.2021 року в межах закупівлі за №UA-2021-01-27-002731-a та визнання недійсним договору про надання послуг з вивезення побутових відходів №97/75 від 02.03.2021 року.
За результатами розгляду справи Господарським судом Львівської області винесено рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Ековей Вейст Менеджмент» задоволено повністю.
28.07.2021 року до закінчення судових дебатів адвокатом Костур Р.В. зроблено заяву, що в межах п`яти днів з дня ухвалення рішення у справі, тобто до 02.08.2021 року буде подано докази на підтвердження понесення судових витрат.
За вх. №3191/21 від 04.08.2021 року представником позивача подано відповідне клопотання з додатками про стягнення судових витрат. Вказане клопотання надійшло поштовим відправленням, у відділення поштового зв`язку подано 02.08.2021 року, тобто в межах встановленого п`ятиденного строку.
Представник відповідача-1 подав заяву про розподіл судових витрат вх. №3158/21 від 03.08.2021 року. Заява подана в межах встановленого п`ятиденного строку.
Розглянувши вказані вище клопотання та заяву суд повідомляє наступне.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Пункт 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України одним з основних засад (принципів) господарського судочинства визначає відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Суд зазначає, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити своїх прав в суді.
Так, ч. 1 ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У позовній заяві позивач вказав попередній розмір судових витрат, який складався з судового збору в розмірі 4 540,00 грн. та 36 720,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву проти витрат на правову допомогу позивача заперечив та подав власний попередній розрахунок суми судових витрат на загальну суму 12 000,00 грн. Відповідач-2 у відзиві на позовну заяву заперечив проти витрат на правову допомогу та надав власну орієнтовну суму гонорару за ведення справи в розмірі 40 000,00 грн., на момент подачі відзиву поніс витрати в розмірі 5 000,00 грн.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (положення ч. 3 ст. 126 ГПК України).
До клопотання долучено наступні докази надання адвокатом Костур Роксоланою Володимирівною професійної правничої допомоги у справі:
- копію договору про надання правової допомоги №407-02/01 від 01.01.2019 року;
- детальний опис виконаних робіт;
- копію акту про надання правової допомоги по договору 407-02/01 від 02.01.2019 року станом на 31.03.2021 року;
- копію акту про надання правової допомоги по договору 407-02/01 від 02.01.2019 року станом на 30.04.2021 року;
- копію акту про надання правової допомоги по договору 407-02/01 від 02.01.2019 року станом на 31.05.2021 року;
- копію акту про надання правової допомоги по договору 407-02/01 від 02.01.2019 року станом на 30.06.2021 року;
- копію акту про надання правової допомоги по договору 407-02/01 від 02.01.2019 року станом на 31.07.2021 року;
- довіреність №02 від 22.01.2021 року, на підтвердження права підпису Мигаль Любомири Романівни;
- копія рахунку №1919 від 30.03.2021 року, 2021 від 30.04.2021 року, 2065 від 04.06.2021 року, 2109 від 05.07.2021 року, 2145 від 02.08.2021 року.
Крім цього, суд зазначає, що у матеріалах справи наявним є ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1063450 від 05.03.2021 року та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії №1866 від 02.07.2012 року.
Щодо обсягу правової допомоги, наданої позивачу, то адвокатом Костур Р.В. здійснено:
- аналіз матеріалів справи, вивчення обставин, вироблення правової позиції - 3 год., що становить 4 590,00 грн.
- підготовка та подання позовної заяви - 4 год., що становить 6 120,00 грн.
- аналіз відзиву ЛНАУ, підготовка та подання відповіді на відзив - 3 год., що становить 4 590,00 грн.
- аналіз відзиву ТОВ «ГРІНЕРА Україна», підготовка та подання відповіді на відзив - 4 год., що становить 6 120,00 грн.
- підготовку заперечень на приєднання доказу до матеріалів справи - 2 год. 30 хв., що становить 3 825,00 грн.
- підготовка та подання клопотання про стягнення витрат на правову допомогу у справі № 914/653/21 - 1 год. 30 хв., що становить 2 295, 00 грн.
- представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях - 6 год. 30 хв., що становить 7 650,00 грн
Згідно ч. 2 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Верховний Суд у постанові від 06.02.2020р. у справі №916/1830/19 зазначав, що підставою оплати наданої правничої допомоги клієнту за умовами договору є фактичне її надання, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які б підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону наданих послуг, їх справжність, економічну вигоду й ділову мету. Без цього неможливо перевірити факт надання правової допомоги та встановити обґрунтованість і правомірність її оплати.
Як вказав Верховний Суд у постанові від 18.06.2019р. у справі №910/3929/18, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вказала об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019р. у справі №922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Так, ч. 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ч. 5-6 ст. 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Верховний Суд у постанові від 30.09.2020р. у справі №379/1418/18 зазначив наступне:
«Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».
Беручи до уваги, те що рішенням Господарського суду Львівської області від 28.07.2021 року у справі № 914/653/21 позов задоволено повністю, суд, здійснивши оцінку представлених представником позивача доказів на підтвердження факту надання професійної правничої допомоги у справі №914/653/21 та доказів понесення витрат на оплату правничої допомоги, суд, враховуючи приписи ч. 4 ст. 129 ГПК України, дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідачів пропорційно задоволеним вимогам.
Поряд з цим, суд відхиляє заперечення відповідачів, оскільки розмір заявлених витрат на правову допомогу є співмірним із складністю справи, обсяг виконаних робіт підтверджений відповідними доказами.
Оскільки позовні вимоги задоволено повністю у задоволенні заяви відповідача-1 про стягнення витрат на правову допомогу на підставі ч. 4 с. 129 ГПК України слід відмовити.
В рішенні суду по справі №914/653/21 від 28.07.2021 року не вирішено питання витрат на сплату судового збору, тому на підставі п.3 ч.1 ст.244 ГПК України суд вважає за необхідне вирішити дане питання.
Так, за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як у же сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, адвокатом Костур Р.В. на виконання умов договору про надання правової допомоги № 407-02/01 від 02.01.2021 року з метою захисту прав та законних інтересів ТОВ «Ековей Вейст Менеджмент» надано останньому у межах розгляду даної справи професійну (правничу) допомогу у розмірі: 35 190,00 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 12-13, 16, 42, 123-124, 126, 129, 197, 222, 232-233, 236-238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ековей Вейст Менеджмент» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 914/653/21 задовольнити.
4. Накази видати після набрання додатковим рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.
5. Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 05.08.2021 року.
Суддя З.В. Горецька