ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1903/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування", 0356, м. Київ, вул. Борщагівська, б. 154, код 33908322;

до Акціонерного товариства Стархова компанія Мега-гарант, 61057, м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, 6/8, код 30035289;

про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 11710,40грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Арсенал Страхування звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства Стархова компанія Мега-гарант, в якому просить стягнути з останнього суму страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі у розмірі 11710,40грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.09.2020 року в м. Київ, на вул. Паркова, сталася ДТП за участю автомобіля «RENAULT MEGAN», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «NISSAN Leaf» д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «RENAULT MEGAN», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , що підтверджується Постановою Печерського районного суду м.Києва від 10.11.2020р. по справі 757/43108/20-п. Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «NISSAN Leaf» д/н НОМЕР_2 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику, завданий матеріальний збиток. Розмір відновлювального ремонту відповідно до Рахунку № № ЛРФ-000255 від 03.09.20р. ФОП Логінов О.В. склав 13 010 грн. 40 коп. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «RENAULT MEGAN», д/н НОМЕР_1 , була застрахована АТ «СК «Мега-Гарант» (Поліс № АО-3329332), ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» має право зворотної вимоги до зазначеного товариства.. Проте, відповідачем сума відшкодування сплачена не була, що стало підставою для звернення з позовом до суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/1903/21. Розгляд справи №922/1903/21 вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачеві строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Встановлено позивачеві строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання. Роз`яснено сторонам, що у випадку неподанням відповідачем відзиву та/або клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, а також не поданням позивачем відповіді на відзив у строки встановлені цією ухвалою розгляд справи буде відбуватися за наявними матеріалами після спливу строку встановленого для подання відповідачем клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та в межах строків встановлених ст. 248 ГПК України.

З метою повідомлення сторін про розгляд даної справи, судом було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи. Відповідачем ухвалу суду про відкриття провадження у справі було отримано 31.05.2021, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення №14028/2.

10.06.2021 від відповідач надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в позові повністю, оскільки на думку відповідача, позивач всупереч вимогам Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", не обґрунтував та належними доказами не довів розмір страхового відшкодування, який підлягає сплаті відповідачем в порядку регресу. Зокрема відповідач вказує, що позивачем не надано документів, які підтверджують складання акту огляду та кошторису збитків, завданих транспортному засобу NISSAN LEAF, реєстраційний номер НОМЕР_3 не надано. Єдиним документом, як вважає Позивач який підтверджує понесені збитки транспортним засобом NISSAN LEAF", реєстраційний помер НОМЕР_2 є Рахунок №ЛРФ-000255 від 03.09.2020 р., виданого ФОП Логіновим О.В., який не с експертом, аварійним комісаром, оцінювачем, представником позивача тобто особою, яка має право проводити огляду. Відповідач зазначає, що із документів які додані до позовної заяви вбачається, що 03.09.2020 р. ФОП Логіновим О.В. було надано рахунок № ЛРФ-000255 в якому містяться роботи, необхідні для ремонту транспортного засобу NISSAN LEAF", реєстраційний помер НОМЕР_2 . ПрАТ СК АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" відповідно до платіжного доручення №47217216 від 07.09.2020 р. перерахував па рахунок ФОП Логінова О.В. суму в розмірі 13 010,40 гри. Проте, у вказаному рахунку № ЛРФ-000255 зазначено зовсім інший транспортний засіб якому необхідно зробити ремонтні роботи, а саме вказано транспортний засіб NISSAN NOTE.

22 червня 2021 року до суду надійшла заява позивача про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат (вх. № 14618 від 22.08.2021), в якій позивач просить суд вирішити питання про судові витрати понесені позивачем у справі №922/1903/21 та стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи, у розмірі 3000,00грн.

29 червня 2021 року від позивача надійшли пояснення, в яких той заперечував проти доводів позивача про відсутність акту огляду автомобіля, який містить відповідні пошкодження та долучив до вказаних пояснень вказаний доказ, також позивач вказує, що кошторисом завданих збитків є розрахунок наданий до позовної заяви, а щодо найменування марки автомобіля, позивач зазначив, що вказане є помлкою СТО де обслуговувалась автівка, оскільки як вбачається з наданого рахунку VIN-код та

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

09.10.2019 року між ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ПАТ « «Акордбанк» було укладено договір страхування наземного транспорту № 458/19-Т/ЦЗ згідно якого ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «NISSAN Leaf» д/н НОМЕР_2 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

02.09.2020 року в м. Київ, на вул. Паркова, сталася ДТП за участю автомобіля «RENAULT MEGAN», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «NISSAN Leaf» д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «RENAULT MEGAN», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , що підтверджується Постановою Печерського районного суду м.Києва від 10.11.2020р. по справі 757/43108/20-п.

Водночас, 03.09.2020 ОСОБА_2 звернувся до позивача із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, внаслідок чого 04.09.2020 було складено страховий акт №006.02310320-1 від 03.09.2020, а також розрахунок страхового відшкодування, згідно яких визначено суму виплати у розмірі 13010,40грн.

Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «NISSAN Leaf» д/н НОМЕР_2 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику, завданий матеріальний збиток. Розмір відновлювального ремонту відповідно до Рахунку № № ЛРФ-000255 від 03.09.20р. ФОП Логінов О.В. склав 13 010 грн. 40 коп.

Відповідно до умов договору страхування, розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № 006.02310320-1 від 04.09.20р. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило страхове відшкодування на підставі Рахунку № № ЛРФ-000255 від 03.09.20р. ФОП Логінов О.В. у розмірі 13 010 грн. 40 коп. (тринадцять тисяч десять грн. 40 коп.).

Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «RENAULT MEGAN», д/н НОМЕР_1 , була застрахована АТ «СК «Мега-Гарант» (Поліс № АО-3329332), ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» набуло право зворотної вимоги до зазначеного товариства.

Як вбачається з матеріалів справи 21.09.2020 року ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» на адресу АТ «СК «Мега-Гарант» направило претензію про необхідність здійснення виплати страхового відшкодування у розмірі 11 710 грн. 40 коп. (13 010,40 грн. -1 300,00грн.(франшиза)

Проте, станом на дату подачі позовної заяви Відповідачем жодних виплат на користь Позивача здійснено не було, а вимоги позивача залишена без задоволення, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовною заявою у даній справі.

Водночас, відповідач заперечуючи проти позову вказує, що позивачем не надано документів, які підтверджують складання акту огляду та кошторису збитків, завданих транспортному засобу NISSAN LEAF, реєстраційний номер НОМЕР_3 не надано оскільки Рахунок №ЛРФ-000255 від 03.09.2020 р., виданий ФОП Логіновим О.В., який не с експертом, аварійним комісаром, оцінювачем, представником позивача тобто особою, яка має право проводити огляду, окрім цього у вказаному рахунку № ЛРФ-000255 зазначено зовсім інший транспортний засіб якому необхідно зробити ремонтні роботи, а саме вказано транспортний засіб NISSAN NOTE.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У частині 1 статті 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як вбачається із матеріалів справи, спір виник між двома страховими компаніями щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою коштів за договором добровільного страхування наземного транспорту.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі є суброгацією.

Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як безпосередній її заподіювач, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, порядок виплати такого відшкодування та дії сторін при настанні страхового випадку, регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розраховану за правилами цього підпункту.

Пунктом 22.1 статті 22 зазначеного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Статтею 29 цього ж Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі ст. 29 та п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством та в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

У справі що розглядається, у відповідача у зв`язку з настанням страхового випадку (ДТП) виник обов`язок відшкодувати позивачеві шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми фактичних затрат, право вимоги якої перейшло до позивача у зв`язку з виплатою страхового відшкодування, за мінусом франшизи.

Як вбачається з матеріалів справи, у даному випадку, розмір заподіяної матеріальної шкоди в результаті ДТП визначено рахунком №ЛРФ-000255 від 03.09.20р. ФОП Логінов О.В. склав 13 010 грн. 40 коп. Дана сума відшкодована позивачем в повному обсязі, а саме, сплачено страхову виплату у розмірі13010,40грн., що підтверджується платіжним дорученням №47217216.

В силу положень ст. 993 ЦК України, та ст. 27 Закону України "Про страхування" відповідач має відшкодувати позивачу сплачене ним страхове відшкодування за виключенням франшизи.

Як вбачається з матеріалів справи, ліміт відповідальності за шкоду майну в даному випадку становить 130000,00грн., розмір франшизи - 1300,00грн. Таким чином, відповідач має відшкодувати позивачу 11710,40грн.

Приймаючи до уваги, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 11710,40грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням, і реалізував своє право кредитора шляхом пред`явлення вимоги до відповідача про виплату страхового відшкодування, враховуючи фактичний перехід права вимоги відшкодування шкоди від потерпілої особи до страховика, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи була застрахована в АТ «СК «Мега-Гарант» (Поліс № АО-3329332), зважаючи на ліміт відповідальності за шкоду майну в даному випадку та розмір франшизи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача в порядку регресу суми майнової шкоди у розмірі 11710,40грн.

За таких обставин, за результатами розгляду справи з відповідач на користь позивача підлягають стягненню 11710,40грн. майнової шкоди (тобто страхового відшкодування в порядку суброгації).

Доводи відповідача про те, що позивачем не надано документів, які підтверджують складання акту огляду та кошторису збитків, завданих транспортному засобу NISSAN LEAF, реєстраційний номер НОМЕР_3 не надано оскільки Рахунок №ЛРФ-000255 від 03.09.2020 р., виданий ФОП Логіновим О.В., який не є експертом, аварійним комісаром, оцінювачем, представником позивача тобто особою, яка має право проводити огляду, оцінюються судом критично, оскільки розмір шкоди був визначений на підставі страхового акту №006.02310320-1 від 04.09.2020 та відповідного розрахунку страхового відшкодування складеного відповідним фахівцем, а також на підставі акту огляду транспортного засобу, що в подальшому було підтверджено у акті виконаних робіт №АК-К-00221 від 23.10.2020.

До того ж Законом України "Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів" не передбачено обов`язкового проведення професійної оцінки шкоди, завданої при ДТП транспортному засобу, суб`єктами оціночної діяльності та необхідність відшкодування шкоди не ставиться у залежність від проведення такої оцінки. Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, у якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, яку необхідно витратити на відновлення транспортного засобу, оскільки жоден експерт чи оцінювач не може визначати точну вартість відновлювального ремонту. Це зумовлено тим, що така особа не здійснює безпосередній ремонт пошкодженого авто. Остаточну ж вартість відновлювального ремонту визначає саме виконавець робіт працівники СТО, які і ремонтують авто. Таким чином, сплата на користь страхувальника та в подальшому стягнення сплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації на підставі рахунку СТО є правомірним та таким, що ґрунтується на положеннях законодавства. Стаття 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є загальною та констатує обов`язок страховика здійснити відшкодування шкоди оціненої у визначену даним Законом порядку за усіма видами страхових випадків. Сам же порядок визначається статтями 23-31 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для кожного окремого страхового випадку. Що ж стосується статті 29, яка регламентує виплату за пошкоджений автомобіль, то у ній прямо вказано, що страховик відшкодовує саме вартість відновлювального ремонту. Таким чином виплата може бути здійснена і на підставі рахунку з СТО.

Окрім цього, щодо посилань відповідача на те, що у рахунку №ЛРФ-000255 від 03.09.2020 р., виданого ФОП Логіновим О.В. зазначено зовсім інший транспортний засіб якому необхідно зробити ремонтні роботи, а саме вказано транспортний засіб NISSAN NOTE, суд зазначає, що в даному випадку у вказаному рахунку дійсно не вірно вказано марку автомобіля, проте, як вбачається з реквізитів вказаного рахунку VIN-код та державний номер автомобіля збігається з аналогічними реквізитами пошкодженого автомобіля, а тому суд вважає вірогідним, що у вказаному рахунку містить помилка, проте вона, за наявності інших ідентифікуючих ознак не впливає на обов`язок відповідача щодо здійснення сплати страхового відшкодування в порядку суброгації.

Зазначене свідчить про законність та обґрунтованість заявленого позивачем позову, що має наслідком прийняття судом рішення про його задоволення, та стягнення з відповідача на користь позивача 11710,40грн. боргу (страхового відшкодування).

Здійснюючи розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Як вбачається з матеріалів справи, 11.01.2019 між позивачем та адвокатом Даниловим Анатолієм Григоровичем укладено договір про надання правової допомоги № 110119, відповідно до умов якого адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а довіритель зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

Згідно з п. 3.1 договору за правову допомогу, передбачену п. 1.2 договору, довіритель сплачує адвокату винагороду в розмірі, визначеному додатком № 1 до цього договору.

Додатком № 1 до договору (Акт виконаних робіт) від 03.06.2021 сторонами конкретизовано перелік послуг, які адвокат Данилов Анатолій Григорович надав позивачу в зв`язку з розглядом даної справи №922/1903/21, та вказано вартість цих послуг.

За змістом п. 2 вказаного додатку (акту виконаних робіт) вартість послуг адвоката за цим актом та відповідно до розрахунку складає 3000,00грн.

Адвокатом Даниловим Анатолієм Григоровичем виставлено позивачу до сплати рахунок №922/1903/21 від 03.06.2021 на суму 3000,00грн., який було сплачено позивачем, що підтверджується платіжним дорученням №30779339 від 07.06.2021.

Зазначені витрати за надання послуг професійної правничої допомоги і були заявлені позивачем до стягнення з відповідача

Суд звертає увагу, що відповідач в порядку, визначеному п. 6 ст. 126 ГПК України не надав суду доказів неспіврозмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу та не заявляв відповідного клопотання про їх зменшення.

Таким чином, дослідивши надані позивачем договір та акт надання послуг, врахувавши характер спору по даній справі, ступінь її складності, суму заявленого позову, розмір заявлених до стягнення та задоволених судом позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі заявлених до стягнення 9000,00грн.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи викладене, суд покладає на відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00грн., та витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-гарант" ( 61057, м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, буд. 6/8; код 30035289) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154; код 33908322) суму страхового відшкодування у розмірі 11710,40грн., а також витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн..

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154; );

Відповідач: Акціонерне товариство "Страхова компанія "Мега-гарант" ( 61057, м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, буд. 6/8; код 30035289).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 09.08.2021.

Суддя Н.А. Новікова