ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.08.2021 Справа №905/948/21

Суддя господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», м.Дніпро, Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Державного підприємства «Артемсіль», м.Соледар, Бахмутський район Донецької області,

про стягнення штрафу у розмірі 23 635,00грн,

без повідомлення (виклику) учасників справи -,

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства «Артемсіль» про стягнення штрафу у розмірі 23 635,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправильне зазначення відповідачем у залізничній накладній №53098810 відомостей про адресу одержувача.

Ухвалою господарського суду від 04.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/948/21; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строк до 25.06.2021 (з урахуванням поштового пробігу) для подання через канцелярію суду відзиву на позов; встановлено позивачу строк на подання відповіді на відзив - п`ять днів з дня отримання відзиву.

Сторони належним чином повідомлялися про порушення провадження у справі, про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

18.06.2021 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив №27/03-22 від 16.06.2021 на позовну заяву. У відзиві відповідач підтверджує здійснення механічної помилки при зазначенні адреси вантажоодержувача в спірній залізничній накладній, однак з огляду на оперативність виправлення вважає, що допущена помилка не призвела до будь-яких витрат залізниці. Крім того, у відзиві відповідач просить зменшити заявлений до стягнення штраф до однієї провізної плати.

30.06.2021 через канцелярію суду від представника Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшла відповідь б/н від 25.06.2021 на відзив, у якій просять суд поновити строк на подачу відповіді на відзив та долучити її до матеріалів справи, задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду від 05.07.2021 поновлено Акціонерному товариству «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», м.Дніпро, Акціонерного товариства «Українська залізниця» пропущений процесуальний строк на подання відповіді на відзив, отже він приймається судом до розгляду.

Відповідно до ст.248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд ВСТАНОВИВ:

17.02.2021 Державне підприємство «Артемсіль» (вантажовідправник) зі станції Сіль Донецької залізниці відправило вантажоодержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю Домінанта-ЮСБ на станцію Кам`янське Придніпровської залізниці за залізничною накладною №53098810 у вагоні №67898221 сіль технічну (сіль кам`яну).

При оформлені залізничної накладної №53098810 на вагонну відправку представником відправника в графі 4 «Одержувач» зазначено: ТОВ «Донінанта-ЮСБ», 69067, м. Запоріжжя, вул. Тенісна, б.12, кв.29.

По прибуттю вагонної відправки за накладною №53098810 на станцію призначення Кам`янське Придніпровської залізниці було виявлено, що адреса одержувача, зазначена відправником у вказаній накладній не відповідає адресі одержувача вантажу ТОВ «Донінанта-ЮСБ».

Згідно телеграми станції Сіль Донецької залізниці № 8 від 19.02.2021, відправленої на підставі листа ДП «Артемсіль» № 25/204 від 19.02.2021, по станції призначення Кам`янське Придніпровської залізниці у накладній №53098810 зроблено виправлення адреси одержувача на вірну: з 69067, м. Запоріжжя, вул. Тенісна, б.12, кв.29 на 01042, м. Київ, вул. І. Брановицького, 3, оф.12.

Неправильне зазначення відправником адреси одержувача вантажу в залізничній накладній №53098810 від 17.02.2021 засвідчено актом загальної форми №208 від 20.02.2021, складеним на станції призначення Кам`янське Придніпровської залізниці, в якому зазначено про невірно вказану адресу одержувача у зв`язку з чим відправнику ДП «Артемсіль» нараховано штраф у розмірі 23 635,00грн.

Вказані обставини щодо неправильного зазначення відповідачем даних адреси одержувача вантажу стали підставою для нарахування штрафу та звернення позивача з даним позовом до суду.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Згідно ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст.173-175 Господарського кодексу України.

Як встановлено ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Згідно ч.2 ст. 908 Цивільного кодексу України та ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Згідно із ст.22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів (ст.23 Статуту залізниць України).

Згідно із абз.3-5 п.1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді. Накладна в електронному вигляді (далі - електронна накладна) складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. У разі внесення змін до електронної накладної попередні дані зберігаються.

Пунктом 1.3 Правил оформлення перевізних документів встановлено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Відповідно до п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил.

Згідно з додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів в накладній у графі 4 «Одержувач», яка заповнюється вантажовідправником, зазначаються відомості щодо вантажоодержувача: найменування, код згідно ЄДРПОУ, поштова адреса (назва міста або населеного пункту, району, вулиці та номер будинку, замість повної адреси може бути вказано номер абонентської скриньки).

Пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів визначено, що представник відправника у графі 55 накладної «Правильність внесених відомостей підтверджую» вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

Правильність внесених до накладної №53098810 відомостей, як це передбачено пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів, в тому числі щодо адреси одержувача, своїм підписом підтвердив представник відправника - старший товарний касир (вантажний) Горбатенко Т.М.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою Товариства з обмеженою відповідальністю Домінанта-ЮСБ є: 01042, місто Київ, вулиця Ігоря Брановицького, будинок 3, офіс 12.

Факт допущення помилки щодо адреси одержувача під час заповнення спірної накладної підтверджується відповідачем у відзиві.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Згідно з ст.105 Статуту залізниць України залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Частиною 1 ст.26 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що обставини, які можуть слугувати підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами.

З наведеними приписами кореспондуються положення ст.129 Статуту залізниць України, якими визначено, що обставини, які можуть бути підставою для застосування матеріальної відповідальності за порушення, допущені під час перевезення вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до п.5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Отже допустимими доказами неправильного зазначення у накладній адреси одержувача, в розумінні ч.1 ст.77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці акти загальної форми.

Судом встановлено, що факт неправильного зазначення відправником адреси одержувача, а саме, замість 01042, м. Київ, вул. І. Брановицького, 3, оф.12, - 69067, м. Запоріжжя, вул. Тенісна, б.12, кв.29, був засвідчений актом загальної форми №208 від 20.02.2021.

Таким чином, акт загальної форми є підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним адреси одержувача.

Відповідно до ст.122 Статуту залізниць України встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

У накладній №53098810 зазначено, що провізна плата за перевезення зі станції Сіль Донецької залізниці до станції Кам`янське Придніпровської залізниці вантажу у вагоні №67898221 становить 4727,00грн.

За розрахунком позивача штраф (п`ятикратний розмір провізної плати) становить 23635,00грн, виходячи з (4727,00 х 5).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафу, суд дійшов висновку про його обґрунтованість у заявленому розмірі 23 635,00грн за неправильне зазначення адреси одержувача вантажу.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу до розміру однієї провізної плати, суд зазначає наступне.

Позиція відповідача обґрунтована тим, що позивачем не понесено значних збитків чи додаткових витрат внаслідок невірного зазначення маси вантажу у залізничній накладній, вжиття відправником всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення; здійснення підприємством господарської діяльності в умовах проведення ООС поруч з лінією розмежування; недоотримання доходу підприємством.

На підтвердження недоотримання ДП «Артемсіль» доходу суду надано розрахунок від 15.06.2021 прогнозованих втрат ДП «Артемсіль» в 2021 році внаслідок проведення ООС та введення санкцій з боку Росії.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ч.1 ст.233 Господарського суду України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст.86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що зменшення розміру неустойки є правом суду, при реалізації якого повинні враховуватись певні обставини, які в своїй сукупності утворюють винятковість такого випадку. При цьому, саме на відповідача покладається обов`язок довести винятковість конкретного випадку та надати відповідні належні та допустимі докази на підтвердження цього.

У розумінні приписів ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд також зауважує на тому, що позивач є також господарюючим суб`єктом як і відповідач та несе відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності.

Підприємництвом, за положеннями ст.42 Господарського кодексу України, є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

При цьому здійснення підприємницької діяльності на власний ризик означає покладення на підприємця тягаря несприятливих наслідків такої діяльності.

Наданий відповідачем розрахунок від 15.06.2021 прогнозованих втрат ДП «Артемсіль» в 2021 році внаслідок проведення ООС та введення санкцій з боку Росії не є належним документом фінансової звітності підприємства, який відображає загальний стан матеріального становища товариства та його активи за певний обліковий період, у зв`язку з чим наданий розрахунок не дає можливість суду оцінити дійсне фінансове становище ДП «Артемсіль» на момент винесення даного рішення.

Відтак, відповідачем не доведено, що стягнення штрафу у розмірі 23 635,00грн є неспівмірним з наслідками порушення, не відповідає засадам розумності і справедливості, перетворюється у несправедливо непомірний тягар для відповідача та може спричинити зупинення господарської діяльності підприємства. Крім того, здійснення діяльності відповідача у зоні проведення ООС само по собі не є обставинами, які в силу наведених положень законодавства України можуть слугувати безумовними підставами для зменшення судом розміру штрафу.

Суд вважає за необхідне звернути увагу також на наступне.

Частиною 5 статті 307 Господарського суду України, яка кореспондується із частиною 4 статті 909, статтею 920 Цивільного кодексу України, встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів за цими перевезеннями визначаються транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, норми Статуту залізниць України є спеціальними нормами, які регулюють в тому числі питання відповідальності за наслідки неправильного зазначення вантажовідправником у накладній маси вантажу.

В даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає зі зазначених положень Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року №457, якими чітко визначено розмір штрафу.

Відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, при застосуванні статті 118 Статуту залізниць слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених у цій статті порушень, встановлених залізницею на станції призначення або під час перевезення та на станції відправлення після пред`явлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки. Положення статті 122 Статуту залізниць України не пов`язує стягнення штрафу з наявністю (відсутністю) наслідків у перевізника від неправильності відомостей, зазначених у накладній, чи з наявністю вини вантажовідправника.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 05.02.2019р. у справі № 914/2339/17, від 12.02.2018р. у справі №906/434/17.

Судом також враховано, що розмір штрафу за дане правопорушення визначений Кабінетом Міністрів України і підстав вважати його надмірно великим у порівнянні з допущеним правопорушенням у суду не має.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для зменшення розміру штрафних санкцій, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст.12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 236-238, 247, 252 ГПК, господарський суд, -

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця до Державного підприємства «Артемсіль» про стягнення штрафу у розмірі 23 635,00грн - задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Артемсіль» (84545, Донецька обл, Бахмутський район, м.Соледар, вул.Чкалова, буд.1-А; ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вул.Єжи Гедройця, 5; ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49602, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, буд.108; ) штраф у розмірі 23 635,00грн, а також витрати на сплату судового збору в розмірі 2270,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 ГПК України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

Повний текст рішення, у зв`язку з перебуванням судді Макарової Ю.В. у відпустці з 19.07.2021 по 06.08.2021 включно, складено та підписано 09.08.2021.

Суддя Ю.В. Макарова