ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2021 р. Справа№ 910/2184/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 про повернення позовної заяви

у справі № 910/2184/21 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Техбуд»

про стягнення 101 556, 75 грн,

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Колоннейд Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Техбуд» про стягнення 101 556,75 грн страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі № 910/2184/21 позовну заяву і додані до неї документи повернуто ПАТ «Страхова компанія «Колоннейд Україна» на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ПАТ «Страхова компанія «Колоннейд Україна» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі № 910/2184/21 та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим господарським судом з порушенням норм процесуального права. Так, апелянт стверджує, що звертаючись до Господарського суду міста Києва з даним позовом в якості доказів надіслання копії позовної заяви іншій стороні надано належним чином засвідчені копії опису вкладення та фіскального чеку. За доводами позивача, місцевий господарський суд вдався до надмірного формалізму та неприпустимо обмежив позивача у судовому захисті своїх прав.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2021, апеляційна скарга у справі № 910/2184/21 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2021, після усунення недоліків апеляційної скарги, поновлено Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Колоннейд Україна" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі № 910/2184/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі № 910/2184/21 та призначено до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог ухвали апеляційного господарського суду від 31.05.2021 від позивача надійшов оригінал позовної заяви, що подавався до місцевого господарського суду, з переліком додатків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2021, з метою забезпечення принципу змагальності, вирішено повторно направити судову кореспонденцію відповідачу, оскільки станом на час постановлення даного процесуального документа відсутні докази належного повідомлення сторони.

Згідно долучених до матеріалів справи поштових повідомлень про вручення поштових відправлень (повторне направлення) рекомендований конверт з ухвалами суду отримані позивачем 19.07.2021, а відповідачем - 20.07.2021.

Отже в силу приписів п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України учасники справи належним чином повідомлені про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі № 910/2184/21 в апеляційному порядку.

В межах встановлених судом процесуальних строків від ТОВ «Експрес Техбуд» письмового відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

Згідно з п. 6) ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявнику).

За змістом ч. 3 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що ПАТ «Страхова компанія «Колоннейд Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Експрес Техбуд» про стягнення 101 556,75 грн страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2021 позовну заяву залишено без руху; встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання документів, якими підтверджує доплату судового збору у сумі 73 грн та відправлення відповідачу позовної заяви від 05.02.2021 №R/L24852 і доданих до неї документів.

На виконання вимог ухвали суду позивачем надано докази доплати судового збору в сумі 73 грн, а також повідомлено про виконання вимог ст. 172 ГПК України з огляду на підтвердження отримання відповідачем копії позовної заяви з додатками.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що оскільки позивачем до клопотання від 04.03.2021 №R/L24852 не було приєднано оригіналів опису вкладення в цінний лист, фіскального чеку та накладної, тобто не усунуто недоліків позовної заяви, то у відповідності до ч. 4 ст. 174 ГПК України наявні підстави для повернення вказаної заяви ПАТ "Страхова компанія "Колоннейд Україна".

Однак з вищевикладеним висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За змістом ч. 1 ст. 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно п.п. 5, 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Частиною 1 статті 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

За положеннями частин четвертої - п`ятої вказаної статті копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

При цьому, під час перевірки копій документів слід брати до уваги правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту від 07.04.2003 №55.

Пунктом 5.27 Національного стандарту «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003) визначено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Матеріалами справи та наданою на вимогу суду апеляційної інстанції позовною заявою з додатками підтверджується, що позивачем при зверненні до місцевого господарського суду з даним позовом надано копії опису вкладення в цінний лист № 220, фіскального чеку ПН 55 від 05.02.2021 та накладної № 220.

Дослідивши вказані копії документів, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду встановила, що вони засвідчені у відповідності до положень вищенаведеного Національного стандарту «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), а тому є допустимими доказами в розумінні ст. 77 ГПК України щодо підтвердження обставин надання поштових послуг та, відповідно, належними доказами надіслання копії позовної заяви іншій стороні у справі.

При цьому, апеляційна інстанція звертає увагу на те, що рекомендований лист № 220, в якому відповідачу надсилалась позовна заява, був скерований на адресу місцезнаходження юридичної особи - ТОВ «Експрес Техбуд» (відповідач у справі) та згідно відомостей, розміщених на вебсайті АТ «Укрпошта» з відстеження рекомендованих відправлень, отриманий товариством 11.02.2021. Тобто у випадку наявності сумнівів щодо достовірності належним чином засвідчених представником позивача копій опису вкладення, фіскального чеку та накладної, суд не був позбавлений можливості відстежити таке поштове відправлення за його номером, вказаним у фіскальному чеку, через офіційний сайт АТ «Укрпошта».

Підсумовуючи вищенаведене, судова колегія приходить до висновку, що позивачем у відповідності до приписів чинного процесуального законодавства до матеріалів позовної заяви приєднано документи, які підтверджують відправлення іншому учаснику справи копії позову і доданих до нього документів, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення заяви заявнику на підставі ч.4 ст.174 ГПК України.

Водночас судова колегія вважає за необхідне зауважити, що згідно ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 зазначеного Закону).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття "суд, встановлений законом" стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України", заяви № 29458/04, № 29465/04).

Доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ вказав, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04.12.1995 у справі "Белле проти Франції" (Bellet v. France)).

Крім того, у розумінні частини 1 статті 6 Конвенції право кожного на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом.

При цьому особі, яка звернулася до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати зазначені права без будь-яких перепон чи ускладнень. Можливість для особи безперешкодно отримати судовий захист визначає зміст права на доступ до суду.

У пункті 52 рішення від 08.04.2010 у справі "Меньшакова проти України" (заява № 377/02) ЄСПЛ виклав конвенційні стандарти стосовно доступу до суду: Суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі "право на суд", яке згідно з практикою ЄСПЛ включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на "розгляд" спору судом (пункт 25 рішення у справі від 01.03.2002 "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v.Croatia) (заява № 48778/99).

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду про повернення позовної заяви у даній справі не можна визнати такою, що прийнята з дотриманням норм процесуального права при повному з`ясуванні усіх обставин, що мають значення для справи, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі № 910/2184/21 підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 підлягає задоволенню.

Оскільки судом апеляційної інстанції остаточного рішення зі спору у даній справі не приймається, то розподіл судових витрат за перегляд справи в апеляційному порядку підлягає здійсненню судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, п. 6 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі №910/2184/21 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі №910/2184/21 скасувати.

3. Справу № 910/2184/21 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідно до Глави 2 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст. ст. 286, 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк