ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/3343/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Господарського суду Одеської області від 16.03.2021, ухвалене суддею Бездолею Ю.С., м. Одеса, повний текст складено 26.03.2021

у справі № 916/3343/20

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Приватного підприємства «Металіст КАА»

про стягнення 92865 грн.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі АТ «Українська залізниця») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства «Металіст КАА» (далі ПП «Металіст КАА»), в якому просило суд стягнути з останнього 92865 грн. штрафу.

Позов мотивований неправильним зазначенням відповідачем у залізничній накладній відомостей про адресу вантажоодержувача.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив суд зменшити розмір штрафу до розміру однієї провізної плати, а саме до 18573 грн., посилаючись на скрутний фінансовий стан, на те, що наслідки невірного зазначення адреси не завдали залізниці матеріальних збитків, не було затримано вагон з метою встановлення одержувача, а також на те, що сума штрафу є надмірно великою.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.03.2021 у справі № 916/3343/20 позов АТ «Українська залізниця» задоволено частково, стягнуто з ПП «Металіст КАА» на його користь 18573 грн. штрафу та 2102 грн. витрат по сплаті судового збору.

Місцевий господарський суд виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Водночас, з урахуванням незначності порушення правил заповнення накладної та враховуючи вчинення відповідачем термінових дій по усуненню допущеного порушення, не надання позивачем доказів завдання йому збитків саме внаслідок дії відповідача, а також дослідивши інтереси сторін, виходячи із принципу збалансованості їх інтересів, суд зменшив розмір штрафу розміру однієї провізної плати, а саме до 18573 грн.

Не погодившись з рішенням суду в частині зменшення штрафу з 92865 грн. до 18573 грн., позивач подав на нього апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції формально застосував до спірних правовідносин ст. 233 ГК України та ст. 551 ЦК України, не дослідив всіх обставин справи та безпідставно зменшив розмір штрафу, оскільки в даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає із положень Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, якими чітко визначено розмір штрафу, тому не може бути зменшеною.

Разом з апеляційною скаргою АТ «Українська залізниця» заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України, яке мотивоване тим, що повний текст оскаржуваного рішення він отримав лише 09.04.2021.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2021 для розгляду вказаної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 АТ «Українська залізниця» в поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 16.03.2021 у справі № 916/3343/20, за апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, вирішено здійснювати її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено ПП Металіст КАА строк до 31.05.2021 для подання відзиву, роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань, зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від 16.03.2021 у справі № 916/3343/20.

Відзив на апеляційну скаргу від ПП Металіст КАА не надходив.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною першою ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Факт неправильного зазначення у залізничній накладній відомостей про адресу вантажоодержувача відповідачем не спростовуються.

Враховуючи вищевикладене, а також доводи та вимоги апеляційної скарги, Південно-західний апеляційний господарський суд в даному випадку переглядає рішення Господарського суду Одеської області від 16.03.2021 у справі № 916/3343/20 лише в частині зменшення штрафу з 92865 грн. до 18573 грн.

Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні виходив, зокрема, з того, що відповідачем вчинені термінові дії по усуненню допущеного порушення, а позивачем не надано доказів завдання йому збитків саме внаслідок дії відповідача.

Частиною 1 ст. 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз зазначених норм свідчить про те, що вони не є імперативними і застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

Частиною 1 ст. 909 ЦК України та ч. 1 ст. 307 ГК України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частиною 5 ст. 307 ГК України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 затверджено Статут залізниць України, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом (далі Статут). Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Відповідно до ст. 122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно зі ст. 118 Статуту за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 29.04.2021 у справі №905/1450/20 викладена наступна правова позиція: «Недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена статтями 118, 122 Статуту. При цьому зазначений штраф, відповідно до статей 118, 122 Статуту стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність в даному випадку підстав для можливості зменшення розміру штрафу.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, поновлення суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, що рішення Господарського суду Одеської області від 16.03.2021 у справі № 916/3343/20 в частині відмови у задоволенні позову підлягає скасуванню, із прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 16.03.2021 у справі № 916/3343/20 в частині відмови у задоволенні позову скасувати, прийняти в цій частині нове рішення про його задоволення, виклавши його резолютивну частину у наступній редакції:

«Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства «Металіст КАА» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» 92865 грн. штрафу.

Стягнути з Приватного підприємства «Металіст КАА» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» 2102 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову».

Стягнути з Приватного підприємства «Металіст КАА» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» 3153 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до ст. 288 ГПК України, у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран

Суддя Л.В. Поліщук