ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
04.08.2021 Справа № 905/464/21 Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., при секретарі судового засідання Вовк М.В., розглянувши матеріали
за позовом ОСОБА_1
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Євростек
на стороні відповідача ОСОБА_2
на стороні відповідача ОСОБА_3
про стягнення вартості частки у статутному капіталі у розмірі 799529,20 грн.
За участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особа 1: не з`явився;
від третьої особа 2: не з`явився.
Предмет та підстави спору
На розгляд Господарського суду Донецької області передані позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Євростек про стягнення вартості частки у статутному капіталі у розмірі 799529,20 грн.
Ухвалою суду від 05.04.2021 залучені до участі у справі в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 та в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 .
01.06.2021, через канцелярію суду, від позивач надійшла позовна заява уточнена, в якій позивач уточнює обставини, якими обґрунтовує позов після ознайомлення з реєстраційною справою відповідача та викладає зміст позовних вимог в новій редакції, а саме просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростек» вартість частки в статутному капіталі, що була відступлена ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в розмірі 799529,20 грн.
Судом прийнята позовна заява (уточнена) до розгляду. Подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням обставин, викладених в останній.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач був засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростек» з 50% часткою у статутному фонді. Відповідно до договору купівлі-продажу від 22.06.2015 позивач відступив ОСОБА_3 свою частку у статутному капіталі відповідача у розмірі 13,5%. Реєстраційною дією від 02.07.2015 змінено склад засновників відповідача, а саме до складу засновників введено ОСОБА_3 з долею у розмірі 13,5 %, а у позивача залишилось 36,5% статутного фонду. ОСОБА_3 розрахувалась з позивачем шляхом сплати 295716,28 грн. Загальними зборами учасниками 15.07.2015 (протокол №3) вирішено вивести позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростек», провести розрахунки з позивачем у зв`язку з виходом з товариства у порядку та строки, встановлені чинним законодавством, зменшити розмір статутного капіталу на вартість частки позивача, що дорівнює 799529,20 грн та з метою недопущення зменшення статутного капіталу зобов`язано ОСОБА_3 внести до товариства вклад, в загальному розмірі, що дорівнює 799529,20 грн, а також вирішено внести зміни до Статуту відповідно до змін в складі учасників. Натомість, як зазначає позивач, вартість відступленої частки позивачеві відшкодовано не було, грошові кошти за розрахунком половини від статутного капіталу в розмірі 2190490,96 грн за винятком сплаченої суми 295716,28 грн, що становитиме 799529,20 грн не сплачено. За таких обставин, позивач посилаючись на ст. 53,54 Закону України «Про господарські товариства» в редакції від 14.05.2015 просить стягнути з відповідача вартість його частки в статутному капіталі відповідача у розмірі 799529,20 грн.
Позиція учасників процесу
В зазначеній заяві відповідач визнає обставини, що є підставами позову, зокрема «протокол №3 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Євростек від 15.07.2015, яким ухвалено вивести позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростек», провести розрахунки з позивачем у зв`язку з виходом з товариства у порядку та строки, встановлені чинним законодавством, зменшити розмір статутного капіталу на вартість частки позивача, що дорівнює 799529,20 грн та з метою недопущення зменшення статутного капіталу зобов`язано ОСОБА_3 внести до товариства вклад, в загальному розмірі, що дорівнює 799529,20 грн, а також ухвалено про внесення змін до Статуту відповідно до змін в складі учасників». Також, відповідач визнає укладення 10.07.2016 договору про збільшення строку позовної давності та надає його копію суду. Заява відповідача про визнання позову підписана ОСОБА_5 , яка відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підриємців та громадських формувань є керівником Товариства з обмеженою відповідальністю Євростек.
24.06.2021, через канцелярію суду, від третьої особи 1 ( ОСОБА_2 ) надійшли пояснення від 06.06.2021, в яких зазначила, що визнає існування обставин, що обрані позивачем підставами позову: «Доказами на доведення вказаних обставин є, зокрема, Протокол №3 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростек» від 15.07.2015, яким ухвалено вивести Позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростек», з проведенням розрахунків з позивачем у зв`язку з його виходом з товариства у чинний порядок та строки. А також ним ухвалено зменшити розмір статутного капіталу на вартість частки Позивача, що дорівнює 799529,20 грн та з метою недопущення зменшення статутного капіталу зобов`язано ОСОБА_3 внести до товариства вклад, в загальному розмірі, що дорівнює 799529,20 грн, а також ухвалено про внесення змін до Статуту відповідно до змін в складі учасників». Третя особа зазначає, що позивачеві товариством не було виплачено вказану суму та не отримано товариством внесення ОСОБА_3 даної грошової суми. Отже, третя особа -1 вважає, що позовні вимоги позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню. Також, третя особа 1 визнає укладення 10.07.2016 договору про збільшення строку позовної давності між позивачем і відповідачем.
Третя особа -2, ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи повідомлена шляхом оголошення на сайті Господарського суду Донецької області.
ОСОБА_3 письмових пояснень по суті позову не надала.
Хід розгляду справи та процесуальні дії
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.04.2021 позовну заяву від 11.03.2021 (вх. №5129/21 від 16.03.2021) прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 21.04.2021.
В підготовче засідання призначене на 20.04.2021 представники сторін не з`явились.
20.04.2021, на електронну пошту суду, від представника позивача надійшла заява б/н від 20.04.2021 (вх. №04-18/3203) про проведення підготовчого засідання без участі позивача та його представника. Проте, заява не скріплена кваліфікованим електронним підписом, тому залишена судом без розгляду.
У підготовче засідання призначене на 20.04.2021 з`явився представник позивача - адвокат Смілянський Я.Г, який заявив клопотання про відкладення підготовчого засідання з метою ознайомлення з матеріалами реєстраційної справи.
Ухвалою від 18.05.2021 постановлено відкласти підготовче засідання у справі №905/464/21 на 01.06.2021.
У підготовче засідання призначене на 01.06.2021 з`явився представник позивача - адвокат Смілянський Я.Г, який заявив клопотання про відкладення підготовчого засідання задля надання часу відповідачу для ознайомлення з позовною заявою (уточнена), яку позивач відправив на адресу останнього тільки 31.05.2021 та заявив клопотання про продовження строку підготовчого засідання.
Ухвалою від 01.06.2021 постановлено відкласти підготовче засідання у справі №905/464/21 на 23.06.2021; продовжити строк підготовчого провадження по справі №905/464/21 на 30 днів.
У підготовче засідання призначене на 23.06.2021 з`явились представники позивача та відповідача. представник відповідача оголосила заяву про визнання позову. У підготовчому засіданні представники позивача та відповідача не змогли надати відповіді на запитання суду щодо наявних матеріалів справи та обставин спору, у зв`язку з чим представником позивача заявлено клопотання про оголошення перерви в підготовчому засідання, яке судом задоволено. Судом запропоновано позивачу надати до суду статутні документи відповідача з моменту реєстрації до 2015 року та належні докази на підтвердження вартості майна відповідача станом на момент подачі заяви позивача про вихід з підприємства, а також належні докази на підтвердження внесення позивачем коштів у статутний капітал відповідача.
Протокольною ухвалою суду від 23.06.2021 судом оголошено перерву в підготовчому засіданні до 05.07.2021, про що присутніх представників сторін повідомлено під розпис.
У підготовче засідання призначене на 05.07.2021 учасники справи явку своїх представників не забезпечили, від третьої особи 1 надійшли письмові пояснення про визнання позову, які долучені до матеріалів справи. Жодних клопотань від позивача не надходило.
Ухвалою суду від 05.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №905/464/21 до судового розгляду по суті на 28.07.2021 та запропоновано позивачу надати до суду статутні документи з моменту реєстрації до 2015 року та докази на підтвердження вартості майна відповідача станом на момент подачі заяви про вихід з підприємства, а також докази внесення позивачем коштів у статутний капітал відповідача.
В судове засідання призначене на 28.07.2021 з`явився представник позивача, який подав клопотання про залучення доказів до матеріалів справи, яке судом задоволено та під час дослідження яких у суду виникли сумніви щодо відповідності копій документів оригіналам, у зв`язку з чим позивачем заявлено клопотання про відкладення судового засідання для надання відповідних доказів. Судом оголошено перерву в судовому засіданні до 04.08.2021 та зобов`язано позивача надати оригінал платіжного доручення №1230/300-2 від 25.06.2009 або належні докази на підтвердження проведення банківської операції по вказаному платіжному дорученню.
В судове засідання призначене на 04.08.2021 позивач, відповідач та треті особи явку своїх представників не забезпечили.
Від представника позивача, на електронну адресу суду, надійшло клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату. Клопотання мотивовано тим, що позивачем засобами поштового зв`язку подано адвокатські запити до Волноваської об`єднаної Державної податкової інспекції ГУДПС У Донецькій області. Вказаними запитами, як зазначає адвокат, він має намір отримати податкову звітність щодо діяльності підприємства за часи місцезнаходження в м. Донецьку, яка в той же час є необхідною для здійснення оцінки підприємства станом на час виходу позивача з товариства. Зазначені документи є доказами на обґрунтування позиції позивача. При цьому, як зазначає адвокат позивача, мовою оригіналу «можливість отримати запити (здійснити запити щодо яких) виявилась лише в процесі судового провадження після отримання реєстраційної справи».
Дослідивши зміст клопотання та з`ясувавши обставини справи, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача та залишає позов без розгляду виходячи з наступного.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 1 статті 8 зазначеного Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом (частина 2 статті 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Приписами статті 2 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Основними засадами (принципами) господарського судочинства є зокрема: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність.
Згідно з статтею 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.
Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадків (ст. 14 Господарського процесуального кодексу України).
Приписами ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно з вимогами статті 46 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених статтею 46 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до статті 177 зазначеного Кодексу завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на 30 днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативою суду.
За змістом статей 181, 182 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. У підготовчому засіданні суд, у тому числі, з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.
Слід зазначити, що під час проведення підготовчого засідання у цій справі, до матеріалів справи надійшли заяви відповідача про визнання позову та третьої особи 1 про визнання позову у повному обсязі. Окрім того, в підготовчому засіданні представник відповідача оголосила та підтримала заяву підписану директором відповідача про визнання позову.
Відповідно до ст. 46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового розгляду.
Суд не приймає визнання позову відповідачем у справі, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Згідно з ст. 191 Господарського процесуального кодексу України до ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд не приймає визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.
З метою з`ясування обставин пов`язаних з тим, що визнання позову не суперечить інтересам особи, від імені якої подана таке заява, що визнання позову не суперечить закону або не порушує права чи інтереси інших осіб, в підготовчому засіданні, судом роз`яснено присутнім представникам, що на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд не має можливості вирішити питання щодо прийняття або відмови у прийнятті заяви про визнання позову та роз`яснено якими належними та допустимими доказами позивачу належало доводити свої вимоги. У зв`язку з чим судом, запропоновано позивачу надати до суду статутні документи відповідача з моменту реєстрації до 2015 року та належні докази на підтвердження вартості майна відповідача станом на момент подачі заяви позивача про вихід з підприємства, а також належні докази на підтвердження внесення позивачем коштів у статутний капітал відповідача.
Разом з тим, в підготовче засідання призначене на 05.07.2021 представники сторін не з`явилися, клопотань не надали.
За таких обставин, виходячи з того, що строк підготовчого засідання закінчився з урахування продовження на 30 днів за клопотанням позивача, суд постановив закрити підготовче та призначити справу до судового розгляду по суті за наявними матеріалами справи, а вирішення питання щодо прийняття або відмовити у прийнятті заяви відповідача про визнання позову, суд відклав.
Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).
У судове засідання призначене на 28.07.2021, як вже зазначено судом вище, з`явився представник позивача, подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, які він не зміг подати, у зв`язку з його відсутністю у підготовчому засіданні призначеному на 05.07.2021. Судом задоволено клопотання, документи долучені до матеріалів справи. Разом з тим, у суду виникли питання щодо поданих представником позивача доказів, у зв`язку з чим позивача зобов`язано було подати оригінал платіжного доручення №1230/300-2 від 25.06.2009 або належні докази на підтвердження проведення банківської операції по вказаному платіжному дорученню.
В судове засідання призначене на 04.08.2021 року учасники справи явку своїх представників не забезпечили, а від представника позивача, як зазначено судом вище, заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що ним зроблені запити для отримання доказів необхідних для вирішення спору.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить, що обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною четвертою статті 202, пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.
Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.
У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.
При цьому, саме у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з такої підстави: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Отже, у випадку якщо позивач має намір взяти участь у судовому засіданні, однак не має можливості взяти участь у першому засіданні, він повинен повідомити суд про причини неявки, і у випадку визнання таких причин поважними суд може відкласти розгляд справи.
Судом встановлено, що представник позивача був присутнім у першому судовому засіданні, в якому оголошено перерву до 04.08.2021 та роз`яснено представнику про строки розгляду справи, що підтверджується протоколом судового засідання, фіксування судового засідання здійснювалось шляхом звукозаписувального технічного засобу. Явку представника позивача не визнавалась судом обов`язковою.
Проте, позивач, після перерви у судовому засіданні не забезпечив явку своїх представників та не заявив клопотання про розгляд справи без його участі. Навпаки, від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки він вчиняє дії щодо збору доказів по справі. Суд не погоджується з доводами представника позивача викладеними в клопотанні про те, що можливість здійснити запити у нього виникла тільки 29.07.2021 (дата відправлення адвокатом запитів) після отримання реєстраційної справи, оскільки реєстраційна справа була судом отримана 17.05.2021, з якою представник ознайомився 18.05.2021, що підтверджується підписом представника на клопотанні. Отже, у представника позивача було достатньо часу з дня ознайомлення з реєстраційною справою та матеріалами справи, для встановлення об`єму наявних в матеріалах справи доказів та відповідно вчинення дій по збору тих доказів, які на його думку було недостатньо у матеріалах справи. Окрім того, в підготовчому засіданні від 23.06.2021 року судом запропоновано позивачу надати до суду належні докази на підтвердження вартості майна відповідача станом на момент подачі заяви позивача про вихід з підприємства, які позивач намагається отримання від податкової інспекції шляхом відправлення запитів 29.07.2021. Тобто, представник позивача більше ніж через місяць після того, як судом роз`яснено, які обставини входять в предмет доказування, намагається отримати такі докази.
При цьому, судом взято до уваги те, що адвокат, який представляє позивача як особа яка має вищу юридичну освіту та здала кваліфікаційний іспит та отримала свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю повинна знати положення про порядок та строки подання доказів.
Також, судом відмічається те, що позивачем не заявлялось клопотання про неможливість подання доказів разом з позовною заявою та під час підготовчого засідання. Клопотання позивача про витребування доказів було судом задоволено, більше клопотань що стосувались би доказів, позивачем не подавалось.
Слід зазначити, що судом не вбачається зв`язку між ознайомлення з реєстраційної справою та направленням запитів до податкової інспекції, позивач міг звернутись до податкової інспекції не залежно від наявності або відсутності реєстраційної справи. Разом з тим, судом відмічається те, що у суду відсутня можливість перевірити інформацію, яку позивач запитує у податкової інспекції, оскільки позивачем не надано копії запитів.
І наостанок, суд враховує строк розгляду справи по суті, який визначений статтею 195 Господарського процесуального кодексу України та дату відкриття провадження у справі, а саме 05.04.2021, а також те, що справа знаходиться на розгляді у суду 4 місяці.
Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про те, що представник позивача не бажає розгляду справи по суті на підставі наявних матеріалів справи у зв`язку з чим і подав клопотання про відкладення, а навпаки бажає додати ще нові докази і вже з урахуванням нових доказів вирішити спір.
Проте, такі дії позивача не відповідають нормам Господарського процесуального кодексу України, якими передбачено, що докази подаються разом з позовною заявою або у підготовчому засіданні, а під час розгляду справи по суті суд вирішує спір по суті вже за наявними доказами.
З огляду на викладене, наявні всі підстави для відмови у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
У відповідності до ч. 1 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Так, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що в результаті виходу його зі складу засновників відповідача, він має право на відшкодування його частки в статутному капіталі на ст. 53,54 Закону України «Про господарські товариства» в редакції від 14.05.2015.
Відповідно до ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» в редакції від 14.05.2015 при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.
Виходячи зі змісту спірних правовідносин, позовної заяви та пояснень учасників справи, суд вважає, що до обставин, які підлягають встановленню відносяться обставини: пов`язані з формування статутного капіталу відповідача, розміром статутного капіталу відповідача, внесення коштів позивачем для формування статутного капіталу, їх розмір та відповідно пропорцією внеску позивачу до усього розміру статутного капіталу, а також пов`язані з визначенням вартості майна відповідача станом на день подання його заяви.
Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 05.02.2021, підприємство відповідача зареєстровано у 2002 році, товариством вчинялись різні реєстраційні дії щодо зміни засновників та розміру статутного капіталу у 2009 році, реєстраційна справи витребувана судом містить первинні документи тільки з 2015 року, до 2015 року реєстраційна справи знаходилась у реєстратора в м. Донецьку та до м. Волноваха передана не була. Окрім того, у витягу міститься відмітка про втрату оригіналів статутних документів юридичної особи. Запис зроблений 29.01.2008 року. Разом з тим, позивач надає копію установчого договору 2002 року, оригінал не надає. Також, судом відмічається те, що у наданих позивачем витягах станом на 16.07.2015 та 05.02.2021 засновниками зазначено третіх осіб. Позивач зазначений як учасник позивача тільки у витягу станом на 05.11.2010 з розміром внеску 745245,48 грн. Позивачем додана копія платіжного доручення від 25.06.2009 про внесення до статутного капі тле 745245,48 грн, належність копії якої у суду викликала сумніви, а позивачем не подано оригіналу.
Враховуючи вищевикладене, нез`явлення представника позивача перешкоджає об`єктивному встановлення дійсних обставин справи та дослідженню наявних доказів, перевірці відповідності копій, доданих позивачем документів, оригіналам, а вирішення спору по суті за наявними матеріалами справи може призвести до порушення прав учасників справи.
За таких обставин, оскільки строк розгляду справи обмежений, а представник позивача в судове засідання не з`явився, не надав витребуваних судом оригіналів доказів та заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що ним вживаються дії по збору додаткових доказів, суд дійшов висновку про неможливість за таких обставин прийняти визнання відповідачем позову та вирішити спір по суті.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12 липня 2007 року).
З огляду на викладене, позовна заява ОСОБА_1 про стягнення з відповідача 799529,20 грн підлягає залишенню без розгляду на підставі п.4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.
Суд роз`яснює позивачу те, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно (ч. 4 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 2 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.
Пунктом 4 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням). Відтак, сплачена позивачем сума судового збору не повертається позивачу у зв`язку з тим, що підставою для залишення позову без розгляду слугувала неявка позивача у судове засідання та неподання витребуваних судом доказів.
Керуючись ст. 191, п. 4 ч. 1 ст. 226 та 234 Господарського процесуального кодексу України, п. 4 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд
1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Євростек» у прийнятті заяви про визнання позову.
2. Залишити без розгляду позов ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростек» вартості частки в статутному капіталі, що була відступлена ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у розмірі 799529,20 грн.
3. Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст.ст. 254 - 257 Господарського процесуального кодексу України (підпункт 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України).
У судовому засіданні 04.08.2021 складено та підписано вступну та резолютивну частини ухвали, повний текст ухвали складено та підписано 06.08.2021.

Суддя Д.М. Огороднік