ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2021м. ДніпроСправа № 904/4419/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сієнна", м. Кривий Ріг

до Макарова Михайла Олександровича , м. Кривий Ріг

про повернення передоплати у розмірі 142 800 грн., стягнення 3% річних у розмірі 375,58 грн. та пені у розмірі 1 690,13 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сієнна" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Макарова Михайла Олександровича про повернення передоплати у розмірі 142 800 грн., стягнення 3% річних у розмірі 375,58 грн. та пені у розмірі 1690,13 грн.

Ухвалою від 30.04.2021 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання фізичної особи Макарова Михайла Олександровича щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Ухвалою суду від 31.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/4419/21 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що Фізична особа - підприємець Макаров Михайло Олександрович виставив Товариству з обмеженою відповідальністю "Сієнна" рахунки на оплату: № 59 від 30.09.2019 на суму 40 800 грн., № 65 від 18.10.2019 на суму 51 850 грн. та № 71 від 03.12.2019 на суму 50 150 грн.

За твердженням позивача, платіжними дорученнями № 54 від 01.10.2019, № 55 від 18.10.2019 та № 63 від 03.12.2019 відповідно ним було оплачено виставлені рахунки у повному обсязі.

За таких обставин позивач наполягає на тому, що між Фізичною особою - підприємцем Макаровим Михайлом Олександровичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сієнна" у спрощений спосіб укладено договір про надання послуг. За яким відповідач зобов`язався надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Сієнна" послуги з розміщення рекламних матеріалів на спец. конструкціях згідно адресної програми, а позивач зобов`язався такі послуги оплатити.

Позивач вказав, що в подальшому, 12.05.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань був внесений запис про припинення господарської діяльності Фізичної особи-підприємця Макарова Михайла Олександровича.

Позивач зазначив, що строки надання послуг були визначені у рахунках на оплату, виписаних Фізичною особою - підприємцем Макаровим Михайлом Олександровичем:

- за рахунком № 59 від 30.09.2019 на суму 40 800 грн. - у вересні 2019 року;

- за рахунком № 65 від 18.10.2019 на суму 51 850 грн. - у жовтні 2019 року;

- за рахунком № 71 від 03.12.2019 на суму 50 150 грн. - в грудні 2019 року.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив строки виконання своїх зобов`язань та не надав послуги в обумовлені строки.

Позивач вказав, що 16.03.2021 направив відповідачу вимогу про повернення грошових коштів у розмірі 142 800 грн. (поштове відправлення № 044). Вказаний лист, відповідно до даних офіційного веб-сайту Акціонерного товариства "Укрпошта", був отриманий представником Макарова Михайла Олександровича 22.03.2021.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, своє зобов`язання з повернення сум передоплати не виконав, грошові кошти позивачу не повернув.

За порушення відповідачем строку виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано до сплати 1 690,13 грн. пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ та 3% річних у розмірі 375,58 грн. за період з 23.03.2021 по 23.04.2021.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про повернення передоплати у розмірі 142 800 грн., стягнення 3% річних у розмірі 375,58 грн. та пені у розмірі 1 690,13 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи було оплачено позивачем послуги відповідача, у якому розмірі), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи було відповідачем надано оплачені послуги), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Фізична особа - підприємець Макаров Михайло Олександрович виставив Товариству з обмеженою відповідальністю "Сієнна" рахунки на оплату: № 59 від 30.09.2019 на суму 40 800 грн., № 65 від 18.10.2019 на суму 51 850 грн. та № 71 від 03.12.2019 на суму 50 150 грн.

Платіжними дорученнями № 54 від 01.10.2019, № 55 від 18.10.2019 та № 63 від 03.12.2019 відповідно позивачем було оплачено виставлені рахунки у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З вищенаведеного вбачається, що між Фізичною особою - підприємцем Макаровим Михайлом Олександровичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сієнна" у спрощений спосіб укладено договір про надання послуг.

Відтак, відповідач зобов`язався надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Сієнна" послуги з розміщення рекламних матеріалів на спец. конструкціях згідно адресної програми, а позивач зобов`язався такі послуги оплатити.

В подальшому, 12.05.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань був внесений запис про припинення господарської діяльності Фізичної особи-підприємця Макарова Михайла Олександровича.

Відповідно до статей 51, 52, 598-609 ЦК, статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для Фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 9 серпня 2017 року у справі № 3-788гс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 12-113гс18.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Строки надання послуг були визначені у рахунках на оплату, виписаних Фізичною особою - підприємцем Макаровим Михайлом Олександровичем:

- за рахунком № 59 від 30.09.2019 на суму 40 800 грн. - у вересні 2019 року;

- за рахунком № 65 від 18.10.2019 на суму 51 850 грн. - у жовтні 2019 року;

- за рахунком № 71 від 03.12.2019 на суму 50 150 грн. - в грудні 2019 року.

Однак, відповідач порушив строки виконання своїх зобов`язань та не надав послуги в обумовлені строки.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 651 ЦК України).

Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (стаття 188 ЦК України).

Позивач, 16.03.2021 направив відповідачу вимогу про повернення грошових коштів у розмірі 142 800 грн. (поштове відправлення № 044).

Наведені дії позивача свідчить про втрату ним інтересу до отримання послуг відповідача внаслідок ненадання останнім послуг в обумовлені строки та про розірвання позивачем договору з цих підстав.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі №910/12382/17).

При цьому, строк повернення стороною договору авансу внаслідок ненадання останньою послуг в обумовлені строки чинним законодавством не встановлений.

За таких обставин, до спірних правовідносин слід застосовувати положення ст. 530 ЦК України, якими встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги.

Як зазначено вище, позивач, 16.03.2021 направив відповідачу вимогу про повернення грошових коштів у розмірі 142 800 грн. (поштове відправлення № 044). Вказаний лист, відповідно до даних офіційного веб-сайту Акціонерного товариства "Укрпошта", був отриманий представником Макарова Михайла Олександровича 22.03.2021.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, відповідач мав повернути позивачу передоплату у строк до 29.03.2021 включно.

Однак, відповідач своє зобов`язання з повернення сум передоплати не виконав, грошові кошти позивачу не повернув.

А отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сієнна" про стягнення суми передоплати у розмірі 142 800 грн. є обґрунтованими.

За порушення відповідачем строку виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано до сплати 1 690,13 грн. пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Оскільки ані договором між сторонами, ані актом цивільного законодавства не визначено розмір пені, який має стягуватись за невиконання стороною договору зобов`язання з повернення коштів попередньої оплати, вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Сієнна" про стягнення пені у розмірі 1 690,13 грн. є не обґрунтованою.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України позивачем нараховано до сплати 3% річних у розмірі 375,58 грн. за період з 23.03.2021 по 23.04.2021.

Слід зазначити, що стаття 625 розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги п`ятої ЦК України та визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Приписи розділу І книги п`ятої ЦК України поширюють свою дію на всі види грошових зобов`язань, у тому числі як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги п`ятої ЦК України), так і на недоговірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги п`ятої цього Кодексу).

При цьому, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Не є таким винятком із загального правила випадок, коли покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати на підставі частини другої статті 693 ЦК України.

З огляду на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень частини другої статі 625 ЦК України.

Аналогічна правова позиція щодо викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року № 918/631/19.

Отже, у даному випадку наявні правові підстави для застосування до спірних правовідносин приписів частини другої статті 625 ЦК України.

Перевіривши розрахунок 3% річних суд встановив, що позивачем помилково визначено періоди нарахування 3% річних.

Так, як встановлено судом вище, обов`язок відповідача саме з повернення грошових коштів виник по закінченню семиденного строку від дня пред`явлення останньому відповідної вимоги позивача, тобто 29.03.2021.

За таких обставин, прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання утворилось 30.03.2021.

За розрахунком суду, 3% річних на суму боргу 142 800 грн. за період з 30.03.2021 по 23.04.2021 становлять 293,42 грн.

А отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 293,42 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться рахунками на оплату (т. 1 а.с. 10, 13, 16), платіжними дорученнями (том 1 а.с. 11, 14, 17), банківськими виписками (том 1 а.с. 12, 15, 18), вимогою разом з доказами направлення (том 1 а.с. 19 - 23).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення передоплати у розмірі 142 800 грн. та 3% річних у розмірі 293,42 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 1 690,13 грн. та 3% річних у розмірі 82,16 грн. - слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання позову слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

ЩОДО ПОКЛАДЕННЯ НА ВІДПОВІДАЧА ВИТРАТ ПОЗИВАЧА НА ПРАВОВУ ДОПОМОГУ АДВОКАТА.

Позивачем подано заяву про покладення на відповідача витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 5 000 грн.

У якості доказів надання Адвокатом Артеменко Світланою Миколаївною Товариству з обмеженою відповідальністю "Сієнна" юридичних послуг під час розгляду справи № 904/4419/21 позивачем долучено до суду: договір про надання правової допомоги від 14.03.2021, додаток № 1 до договору, акт наданих послуг від 27.05.2021, банківську виписку за 27.05.2021, ордер № 071264 від 23.04.2021.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до акту наданих послуг від 27.05.2021, адвокатом були надані позивачу юридичні послуги на загальну суми 5 000 грн., які складаються з: складання претензії щодо повернення грошових коштів, складання позовної заяви, надіслання позовної заяви відповідачу та до суду.

Розмір фактичних витрат позивача на правову допомогу адвоката підтверджений належними доказами та співмірний із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову.

За таких обставин, витрати позивача на правову допомогу адвоката у розмірі 5 000 грн. слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог, а саме покласти на відповідача у розмірі 4 938,83 грн.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Макарова Михайла Олександровича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сієнна" (місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Українська, буд. 29, оф. 208; ідентифікаційний код: 40828980) суму передоплати у розмірі 142 800 грн., 3% річних у розмірі 293,42 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 242,23 грн. та витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 4 938,83 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 1 690,13 грн. та 3% річних у розмірі 82,16 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 03.08.2021.

Суддя М.О. Ніколенко