ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/1306/18
Південно - західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів: Аленіна О.Ю., Мишкіної М.А.

при секретарі судового засідання - Мамчич Р.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Дочірнього підприємства "ТОРЖОК", м. Миколаїв

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 05.10.2020 р.

у справі № 915/1306/18

за позовом: Дочірнього підприємства "ТОРЖОК", м. Миколаїв

до відповідачів:

1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайськ - Кондитер", м. Миколаїв;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінмарк", м. Київ

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1.Державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Глушак Ольга Олегівна, м. Миколаїв;

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Нікінвест2017", м. Миколаїв;

3. Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк", м. Київ;

4. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ;

про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

суддя суду першої інстанції: Семенчук Н.О.

час та місце ухвалення рішення: 05.10.2020 р., м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, Господарський суд Миколаївської області

за участю представників сторін:

від Дочірнього підприємства "ТОРЖОК". м. Миколаїв: Рознін В.А., Подцикіна О.Ю.від Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайськ - Кондитер", м. Миколаїв: Фелрій А.А.

від Товариство з обмеженою відповідальністю "Нікінвест2017", м. Миколаїв: Ферлій А.А.

В листопаді 2018 р. Дочірнє підприємство «Торжок», м. Миколаїв звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», м. Миколаїв та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», м. Київ, в якому просило:

- визнати недійсним договір про відступлення права вимоги від 13.12.2016 р. № 071/11-16К, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер»;

- визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідченим 19.05.2006 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н. П. та зареєстрований в реєстрі за № 2563, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», посвідчений 13.12.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О. та зареєстрований в реєстрі за № 1595;

- визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідченим 08.09.2008 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н. П. та зареєстрований в реєстрі за № 4516, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», посвідчений 13.12.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О. та зареєстрований в реєстрі за № 1596;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Глушак О. О. від 24.02.2017 р. індексний номер 34032402 (20:20:37);

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Глушак О. О. від 25.02.2017 р. індексний номер 34034747 (11:56:38).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що договір про відступлення права вимоги від 13.12.2016 р. № 071/11-16К, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», м. Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», за своєю правовою природою є договором факторингу. Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер» не є фінансовою установою у розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», не може надавати фінансові послуги, а тому суб`єктний склад договору про відступлення права вимоги від 13.12.2016 р. № 071/11-16К не відповідає вимогам ст. 1077 ЦК України, що свідчить про наявність правових підстав для визнання цього договору недійсним на підставі ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Позивач зауважував також на тому, що відповідно до п. 1.1. договору про відступлення прав вимоги від 13.12.2016 р. № 071/11-16К, сума права вимоги за основним договором складає 52 669 355,42 грн., тоді як на момент укладення спірного договору про відступлення права вимоги існувала підтверджена заборгованість лише в сумі 1 266 545,35 дол. США, що еквівалентно 27 130 365,29 грн.

Наведене свідчить про те, що право вимоги в сумі 52 669 355,42 грн. не могло бути переданим, оскільки на момент укладення оскаржуваного договору такої вимоги не існувало, що також є підставою для визнання цього договору недійсним.

Посилаючись на наявність правових підстав для визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги від 13.12.2016 р. № 071/11-16К, позивач стверджує, що недійсними мають бути визнані і укладені на виконання цього договору договори:

- про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідченим 19.05.2006 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н. П. та зареєстрованим в реєстрі за № 2563, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», посвідчений 13.12.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О. та зареєстрований в реєстрі за № 1595;

- про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідченим 08.09.2008 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н. П., та зареєстрованим в реєстрі за № 4516, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», посвідчений 13.12.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О. та зареєстрований в реєстрі за № 1596.

З огляду на те, що оскаржувані договори не створюють жодних правових наслідків, позивач також просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Глушак О. О. від 24.02.2017 р. індексний номер 34032402 (20:20:37) та від 25.02.2017 р. індексний номер 34034747 (11:56:38).

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 05.10.2020 р. у справі № 915/1306/18 Дочірньому підприємству «Торжок», м. Миколаїв у задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що договір про відступлення прав вимоги, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», не містить ознак факторингу, за своєю правовою природою є договором про відступлення права вимоги (цесії), оскільки метою укладення цього договору є саме передання права вимоги, і Товариство з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер» набуває право вимоги на 52 669 355,42 грн. без стягнення додаткової плати (будь - яких нарахувань та вимог).

Відмова у задоволенні інших позовних вимог обґрунтована місцевим господарським судом похідним характером цих вимог від вимоги про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 13.12.2016 р. № 071/11-16К.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Миколаївської області від 05.10.2020 р. у справі № 915/1306/18, Дочірнє підприємство «Торжок», м. Миколаїв оскаржило його до Південно - західного апеляційного господарського суду.

В апеляційній скарзі позивач наголошує на тому, що судом першої інстанції не враховано висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 11.09.2018 р. у справі № 909/968/16, відповідно до якого грошова вимога у тому самому розмірі не є платою за послугу, а ось різниця між розміром права вимоги, що відступається, і розміром відступлення права вимоги і є платою за надану фінансову послугу.

У спірному договорі сума, що відступається, не дорівнює сумі, що оплачується за відступлення, а перевищує її майже в два рази. Отже, зазначена різниця є платою за надану фінансову послугу, а спірний договір є договором факторингу.

На думку позивача, поза увагою місцевого господарського суду залишилася та обставина, що вартість майна, яким забезпечено право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», м. Миколаїв є значно вищою, ніж сплачена сума, оскільки загальна вартість предметів іпотеки на час укладення договорів становить 80 202 348,5 грн. При цьому Товариство з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», м. Миколаїв набуло право власності на об`єкти нерухомого майна, які є предметом іпотеки, за штучно заниженою вартістю - 28 190 726 грн.

Позивач наполягає на помилковості висновку суду першої інстанції про реальне існування відступленого боргу в сумі 52 669 355,42 грн., оскільки жоден з відповідачів та третіх осіб не надали обґрунтованого розрахунку цієї суми. Наведене, на думку позивача, свідчить про виникнення у суду правових підстав для визнання такого боргу неіснуючим. Посилаючись на постанову Вищого господарського суду України від 11.11.2015 р. у справі № 915/362/15, Дочірнє підприємство «Торжок», м. Миколаїв наполягає на тому, що на момент укладення оскаржуваного договору про відступлення прав вимоги від 13.12.2016 р. № 071/11-16К підтверджена заборгованість складала лише 1 266 545,35 доларів США, що еквівалентно 27 130 365,29 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», м. Миколаїв проти доводів, викладених в апеляційній скарзі Дочірнього підприємства «Торжок», м. Миколаїв заперечує та наполягає на законності та обґрунтованості оскарженого судового рішення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, які підтверджуються матеріалами справи.

19.05.2006 р. між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк», м. Київ (кредитодавець) та Дочірнім підприємством «Торжок» Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ-Кэпитал» (позичальник) укладено кредитний договір № 19/К-К (том 1 а. с. 124-131), пунктом 1.1. якого передбачено, що кредитодавець на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, які складають невід`ємну частину договору, надає позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Кредит надається в сумі 4 000 000 доларів США (п. п. 1.1.1.).

Термін користування кредитом: до 16-00 год. 18.05.2011 р. (п. п. 1.1.2.).

Процентна ставка за користування кредитом складає 12% річних (п. п. 1.1.3.).

Відповідно до п. 1.3. кредитного договору в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також інших виплат виступає іпотека нежитлового об`єкту, розміщеного за адресою: м. Миколаїв, вул. Мала Морська, буд. 108, що належить позичальнику.

Згідно з п. 2.3. кредитного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно, до 25 числа місяця, починаючи з січня 2007 року згідно з графіком:

ПеріодЩомісячна сума платежу
січень 2007 р. - квітень 2007 р.30 000 доларів США
травень 2007 р. - травень 2008 р.40 000 доларів США
червень 2008 р. - травень 2009 р.70 000 доларів США
червень 2009 р. - грудень 2009 р.90 000 доларів США
січень 2010 р. - травень 2010 р.100 000 доларів США
червень 2010 р. - серпень 2010 р.110 000 доларів США
вересень 2010 р. - грудень 2010 р.130 000 доларів США
січень 2011 р. - травень 2011 р.108 000 доларів США

Моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитодавця: суми кредиту, процентів, комісій та можливих штрафних санкцій, визначених цим договором (п. 2.6.).

Проценти нараховуються на фактичну заборгованість за кредитом, із розрахунку календарної кількості днів в місяці та 360 днів в році (п. 2.7.1.).

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у доларах США щомісячно за поточний календарний місяць (п. 2.7.2).

Цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (п. 7.4.).

В подальшому сторонами підписувались додаткові угоди № 1-11, 15 до кредитного договору (т. 1 а. с. 132-142, 147) та договори про внесення змін № 12 -14, 16-23 до кредитного договору (а. с. 143-146, 149-156).

19.05.2006 р. між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк», м. Київ (іпотекодержатель) та Дочірнім підприємством «Торжок» Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ-Кэпитал», м. Миколаїв (іпотекодавець) укладено договір іпотеки, посвідчений нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н. П., реєстраційний № 2563 (том 1 а. с. 157-161).

Відповідно до п. 1.1. договору іпотекодавець з метою забезпечення виконання основного зобов`язання, що випливає з кредитного договору, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки.

Відповідно до розділу «Визначення термінів» предметом іпотеки за цим договором є нежитловий об`єкт, розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 108, який в цілому складається з адміністративної будівлі залізобетонної - літ. «А-8» загальною площею 5 003,0 кв. м., торгівельного центру залізобетонного - літ. «А1-6» загальною площею 21 029,1 кв. м., вхід у підвал залізобетонний - літ. «М-1», воріт 4, огорожі 5, покриття І, навіс без/обшивки літ. « А3-1».

Нерухоме майно передається в іпотеку разом з усіма приналежностями.

Основним зобов`язанням у розумінні договору іпотеки 19.05.2006 р. є зобов`язання позичальника перед іпотекодержателем за кредитним договором, а саме:

- повернути кредит в сумі 4 000 000 доларів США згідно графіка погашення кредиту, вказаного в п. 2.3. кредитного договору, в строк не пізніше 16 год. 00 хв. 18.05.2011 р.;

- щомісяця в строк не пізніше 31 числа місяця, починаючи з травня 2006 р., сплачувати іпотекодержателю проценти за користування кредитом у розмірі 12 % річних;

- сплачувати іпотекодержателю комісії.

Під терміном «кредитний договір» договір іпотеки розуміє кредитний договір від 19.05.2006 р. № 19/К-К, укладений між іпотекодержателем та Дочірнім підприємство «Торжок» Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ - Кэпітал», м. Миколаїв.

Відповідно до п. 1.5. договору іпотеки узгоджена сторонами оціночна вартість предмета іпотеки становить 37 016 348,50 грн., що в еквіваленті при перерахуванні на долари США по офіційному курсу НБУ на день укладення цього договору складає 7 329 970 доларів США з розрахунку 5,05 грн. за 1 долар США.

Згідно з п. 7.1. договору іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язання по кредитному договору в цілому або в тій чи іншій його частині та/або невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим договором, в цілому або в тій чи іншій його частині, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 7.4. договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі:

- рішення суду;

- виконавчого напису нотаріуса;

- переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання по кредитному договору в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього Договору;

- продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь - якій особі на підставі договору купівлі - продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору.

Цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором (п. 9.3.).

08.09.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк», м. Київ (іпотекодержатель) та Дочірнім підприємством «Торжок» ВАТ «КИТ-Кэпитал», м. Миколаїв (іпотекодавець) укладено договір іпотеки, посвідчений нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н. П., реєстраційний № 4516 (т. 1 а. с. 170-174).

Відповідно до п. 1.1. договору іпотекодавець з метою забезпечення виконання основного зобов`язання, що випливає з кредитного договору, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки.

Згідно з розділом «Визначення термінів» предметом іпотеки за цим договором є нежитлова будівля торгівельного центру, розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Мала Морська, буд. 108/5, яка в цілому складається з нежитлової будівлі торгівельного центру залізобетонного - літ. «А-6» загальною площею 21 029,1 кв. м.

Нерухоме майно передається в іпотеку разом з усіма приналежностями.

Основним зобов`язанням у розумінні договору іпотеки 19.05.2006 р. є зобов`язання позичальника перед іпотекодержателем за кредитним договором, а саме:

- повернути кредит в сумі 4 000 000 доларів США згідно графіка погашення кредиту, вказаного в п. 2.3. кредитного договору, в строк не пізніше 16 год. 00 хв. 18.05.2011 р.;

- щомісяця в строк не пізніше 31 числа місяця, починаючи з травня 2006 р., сплачувати іпотекодержателю проценти за користування кредитом у розмірі 12 % річних;

- сплачувати іпотекодержателю комісії.

Під терміном «кредитний договір» договір іпотеки розуміє кредитний договір від 19.05.2006 р. № 19/К-К, укладений між іпотекодержателем та Дочірнім підприємство «Торжок» Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ - Кэпітал», м. Миколаїв.

Відповідно до п. 1.5. договору іпотеки узгоджена сторонами оціночна вартість предмета іпотеки становить 43 186 000 грн., що в еквіваленті при перерахуванні на долари США по офіційному курсу НБУ на день укладення цього договору складає 8 902 861,38 доларів США із розрахунку 4,8508 грн. за долар США.

У випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язання по кредитному договору в цілому або в тій чи іншій його частині та/або невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим договором, в цілому або в тій чи іншій його частині, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки (п. 7.1.).

Відповідно до п. 7.4. договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі:

- рішення суду;

- виконавчого напису нотаріуса;

- переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання по кредитному договору в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору;

- продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь - якій особі на підставі договору купівлі - продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами договору, скріплення печаткою іпотекодержателя та іпотекодавця та його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору та іпотекодавцем за цим договором (п. 10.1.).

11.03.2015 р. Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», м. Київ звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Дочірнього підприємства «Торжок», м. Миколаїв про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19.05.2006 р. №19/К-К в сумі 1 343 660,40 доларів США (що за курсом НБУ станом на 02.03.2015 р. складало 36 088 165,39 грн.):

- 245 000 доларів США - строкова заборгованість за кредитом;

- 971 307,02 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом;

- 50 283,33 доларів США - відсотки за користування кредитними коштами;

- 67 601,68 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту;

- 1 620,26 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту;

- 7 848,11 доларів США - 3 % річних;

- 2 000 грн. - штраф на підставі п. 4.4. договору за невиконання п.п. 3.3.12 договору.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2015 р. у справі № 915/362/15, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.08.2015 р., позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», м. Київ задоволено частково.

Стягнуто з Дочірнього підприємства «Торжок», м. Миколаїв, на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», м. Київ грошові кошти в загальній сумі 1 343 470,63 доларів США, що за встановленим НБУ станом на 27.05.2015 р. курсом складало 28 777 140,89 грн.:

- 1 216 307,02 доларів США (26 053 296,36 грн.) - заборгованість з повернення кредитних коштів;

- 50 283,33 доларів США (1 077 068,93 грн.) - заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами;

- 67 493,35 доларів США (1 445 707,56 грн.) - пеня за прострочення повернення кредитних коштів;

- 1 538,82 доларів США (32 961,52 грн.) - пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитними коштами;

- 7 657,12 доларів США (164 015,51 грн.) - 3 % річних за період користування простроченими кредитними коштами;

- 190,99 доларів США (4 091 грн.) - 3 % річних за період користування простроченими сплатою відсотками за користування кредитними коштами.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.11.2015 р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11.08.2015 р. та рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2015 р. у справі № 915/362/15 скасовано в частині позовних вимог про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів в сумі 67 493,35 доларів США (1 445 707,56 грн.), пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитними коштами в сум 1 538,82 доларів США (32 961,52 грн.), 3% річних за користування простроченими кредитними коштами в сумі 7 657,12 доларів США (164 015,51 грн.), 3% річних за користування простроченою сплатою по відсоткам за користування кредитними коштами та штрафу в сумі 2 000 грн. Справу в цій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Миколаївської області (т. 1, а. с. 209-212).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 30.08.2019 р. у справі № 915/362/15 позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», м. Київ до Дочірнього підприємства «Торжок», м. Миколаїв про стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 67 601,68 доларів США (1 815 652,68 грн.), пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитними коштами у сумі 1 620,26 доларів США (43 517,10 грн.), 3% річних у сумі 7 848,11 доларів США (210 785,32 грн.) та штрафу в сумі 2 000 грн. залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Отже, рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2015 р. у справі № 915/362/15 є таким, що набрало законної сили в частині стягнення з Дочірнього підприємства «Торжок», м. Миколаїв заборгованості з повернення кредитних коштів в сумі 1 216 307,02 доларів США (26 053 296,36 грн.) та заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитними коштами в сумі 50 283,33 доларів США (1 077 068,93 грн.).

Всього на суму 1 266 590,35 доларів США або 27 130 365,23 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 20.06.2018 р. у справі № 910/2341/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2018 р. та постановою Верховного Суду від 31.10.2018 р. у справі № 910/2341/17, відмовлено у задоволенні позову Дочірнього підприємства «Торжок», м. Миколаїв до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», м. Київ, Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна електронна біржа», м. Київ та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», м. Київ про:

- визнання недійсними результатів аукціону в електронній формі з реалізації активів банку шляхом відступлення прав вимоги з кредитами іншим фінансовим установам, які відбулись 14.11.2016 р., щодо лоту № 7262;

- визнання недійсним протоколу від 28.11.2016 р. № 14/11-01 (зі змінами і доповненнями) про проведення аукціону в електронній формі з реалізації активів банку шляхом відступлення прав вимоги з кредитами іншим фінансовим установам щодо лоту № 7262.

Вказаним судовим рішенням встановлено наступні обставини:

- рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 р. № 63 розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», м. Київ;

- 14.11.2016 р. відбувся аукціон з реалізації активів Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», м. Київ шляхом відступлення прав вимоги за кредитами іншим фінансовим установам, що підтверджується складеним за результатами проведеного аукціону протоколом від 28.11.2018 р. № 14/11-01;

- відповідно до паспорту торгів, опублікованому на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на продаж виставлений, в т. ч. лот № 7262: право вимоги за кредитним договором від 19.05.2006 р. № 19/К-К, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» та Дочірнім підприємством «Торжок», та договорами забезпечення, за якими в якості забезпечення виконання кредитних зобов`язань в заставу банку були передні дві нежитлові будівлі, які знаходяться в м. Миколаєві, площею 21 347,4 кв. м. та площею 5 023,7 кв. м., а також майнові права, які полягають у праві вимоги грошових коштів.

- переможцем аукціону було визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», м. Київ, лот № 7262 продано за ціною 27 922 458,99 грн.

28.11.2016 р. між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк», м. Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», м. Київ укладено договір № 7262 про відступлення прав вимоги (т. 3, а. с. 49-53).

За умовами цього договору банк відступає новому кредитору права вимоги банку до позичальника за кредитним договором від 19.05.2006 р. № 19/К-К, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерним Банк» та Дочірнім підприємством «Торжок» Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ-Кэпитал», м. Миколаїв з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами.

Відповідно до п. 1.1. договору загальна сума права вимоги за основним договором (заборгованість за основним договором, процентами, пенями, штрафами) станом на 27.11.2016 р. (включно) складає в гривневому еквіваленті 52 669 355,42 грн. та складається з заборгованості за тілом кредиту та відсотками всього 1 549 550,56 доларів США, що в перерахунку на національну грошову одиницю України (курс НБУ 25,588045 грн. за один долар США станом на 27.11.2016 р.) становить 39 649 969,46 грн., з них:

- 1 216 307,02 доларів США - заборгованість за основним боргом;

- 333 243,54 доларів США - заборгованість за процентами;

- 238 470,69 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків;

- 259 500,00 доларів США - штраф за невиконання умов договору;

- 240 042,12 грн. - заборгованість за комісією;

- 37 247,42 грн. - пеня за несвоєчасно сплачену комісію.

Відповідно до п. 1.2. договору внаслідок укладання цього договору новий кредитор набуває всіх прав кредитодавця за договорами:

1.2.1. Договором іпотеки, укладеним між банком та Дочірнім підприємством «Торжок» Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ-Кэпитал», (іпотекодавець), посвідченим 19.05.2006 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н. П. та зареєстрованим в реєстрі за № 2563, з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами;

1.2.2. Договором іпотеки, укладеним між банком та Дочірнім підприємством «Торжок» Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ-Кэпитал», (іпотекодавець), посвідченим 08.09.2008 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н. П. та зареєстрованим в реєстрі за № 4516, з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами;

1.2.3. Договором застави майнових прав від 27.01.2011 р. № 19/К-К-З, укладеним між банком та Дочірнім підприємством «Торжок» Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ-Кэпитал», з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами;

1.2.4. Договором поруки від 11.03.2014 р. № 19/К-КЛ-П, укладеним між банком та Дочірнім підприємством «Торжок» Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ-Кэпитал» (боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КИТ-Єкатеринбург», (поручитель), з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами.

Відповідно до п. 4. договору за відступлення прав вимоги за основним договором новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 27 922 458,99 грн. без ПДВ.

13.12.2016 р. між Публічним акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк», м. Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», м. Київ (новий іпотекодержатель) укладено два договори про відступлення прав вимоги № 1593 та № 1594 (т. 1, а. с. 184, 185).

За умовами цих договорів банк відступає новому іпотекодержателю права вимоги до іпотекодавця - Дочірнього підприємства «Торжок» Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ-Кэпитал», за договорами іпотеки, нотаріально посвідченими 19.05.2006 р. за № 2563 та 08.09.2008 р. за № 4516.

Права вимоги за іпотечними договорами переходять до нового іпотекодержателя у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги (п. 2. договорів).

13.12.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», м. Київ (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», м. Миколаїв (новий кредитор) укладено договір про відступлення прав вимоги № 071/11-16К (т. 1, а. с. 182-183).

За умовами цього договору первісний кредитор відступає новому кредитору права вимоги до позичальника за кредитним договором від 19.05.2006 р. № 19/К-К, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» та Дочірнім підприємством «Торжок» Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ-Кэпитал», з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами, включаючи права вимоги до правонаступників боржника, спадкоємців боржника або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника за кредитним договором.

Відповідно до п. 1.1. договору загальна сума права вимоги за кредитним договором (заборгованість за основним боргом, процентами, пенями, штрафами) станом на дату укладання цього договору становить в гривневому еквіваленті 52 669 355,42 грн. та складається з 1 549 550,56 доларів США - заборгованості за тілом кредиту та відсотками всього, що в перерахунку на національну грошову одиницю України (курс НБУ 25,588045 грн. за один долар США станом на 27.11.2016 р.) відповідає 39 649 969,46 грн., з них:

- 1 216 307,02 доларів США - заборгованість за основним боргом;

- 333 243,54 доларів США - заборгованість за процентами;

- 238 470,69 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків;

- 259 500,00 доларів США - штраф за невиконання умов договору;

- 240 042,12 грн. - заборгованість за комісією;

- 37 247,42 грн. - пеня за несвоєчасно сплачену комісію.

Відповідно до п. 1.2. договору внаслідок укладання цього договору новий кредитор набуває всіх прав кредитодавця за договорами:

1.2.1. Договором іпотеки, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» та Дочірнім підприємством «Торжок» Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ-Кэпитал», (іпотекодавець), посвідченим 19.05.2006 р. нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н. П. та зареєстрованим в реєстрі за № 2563, з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами;

1.2.2. Договором іпотеки, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» та Дочірнім підприємством «Торжок» Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ-Кэпитал» (іпотекодавець), посвідченим 08.09.2008 р. нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н. П. та зареєстрованим в реєстрі за № 4516, з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами;

1.2.3. Договором застави майнових прав № 19/К-К-З, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» та Дочірнім підприємством «Торжок» Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ - Кэпитал» (заставодавець), від 27.01.2011 р., з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами;

1.2.4 Договором поруки від 11.03.2014 р. № 19/К-КЛ-П, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк», Дочірнім підприємством «Торжок» Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ- Кэпитал» (боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КИТ-Єкатеринбург», (поручитель), з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами.

Відповідно до п. 2 договору 13.12.2016 р. № 071/11-16К за цим договором новий кредитор набуває усі права кредитора за основним договором включаючи: право вимагати належного виконання боржником зобов`язань за основним договором, сплати боржником грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій у розмірах, вказаних в п. 1.1. цього Договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, сплати відповідної заборгованості від поручителя.

Права кредитора за основним договором переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги.

Відповідно до п. 3 договору новий кредитор зобов`язаний повідомити боржника, поручителя про відступлення вимоги за основним договором протягом 5 календарних днів з моменту набрання чинності цим договором у порядку, передбаченому чинним законодавством або відповідним основним договором.

Сторони погоджуються, що відповідно до ст. 516 ЦК України новий кредитор несе ризик настання для нього несприятливих обставин у зв`язку із неповідомленням або несвоєчасним/неналежним повідомленням боржника та поручителя про відступлення прав вимоги за основним договором. Новий кредитор також погоджується, що первісний кредитор не відповідає перед новим кредитором, якщо одержані новим кредитором від боржника суми за основним договором будуть меншими від сум, які очікував отримати від боржника новий кредитор при укладенні цього договору, в тому числі, меншими від сум, зазначених у п 1.1. до цього договору, або сплачених новим кредитором первісному кредитору за цим Договором.

Відповідно до п. 4 договору 13.12.2016 р. № 071/11-16К сторони домовились, що ціна відступлення права вимоги становить 28 342 295,87 грн. без ПДВ, яку первісний кредитор отримав від Нового кредитора на підставі п. 2.2.2. попереднього договору від 23.11.2016 р. № 071/11-16, укладеного між сторонами.

13.12.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», м. Київ (первісний іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», м. Миколаїв (новий іпотекодержатель) укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідченим 19.05.2006 р. приватним нотаріусом Миколаївською міського нотаріального округу Яковлєвою Н. П. та зареєстрованим в реєстрі за № 2563.

Договір від 13.12.2016 р. посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О. та зареєстровано в реєстрі за № 1595 (т. 3, а.с. 110).

Відповідно до п. 1 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю належні первісному іпотекодержателю права вимоги до іпотекодавця - Дочірнього підприємства «Торжок» Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ-Кэпитал» за договором іпотеки, посвідченим 19.05.2006 р. приватним нотаріусом Миколаївською міського нотаріального округу Яковлєвою Н. П. та зареєстрованим в реєстрі за № 2563, який укладено між іпотекодавцем та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», включаючи права вимоги до правонаступників іпотекодавця, спадкоємців іпотекодавця або інших осіб, до яких перейшли обов`язки іпотекодавця за іпотечним договором, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до нього.

Договір іпотеки укладено між банком та іпотекодавцем на забезпечення виконання зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором від 19.05.2006 р. № 19/К-К, з усіма додатками до нього (п. 2 договору від 13.12.2016 р. № 1595).

Відповідно до п. 3 договору права вимоги за іпотечним договором переходять до нового іпотекодержателя у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги.

13.12.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», м. Київ (первісний іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», м. Миколаїв (новий іпотекодержатель) укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідченим 08.09.2008 р. приватним нотаріусом Миколаївською міського нотаріального округу Яковлєвою Н. П. та зареєстрованим в реєстрі за № 4516.

Договір від 13.12.2016 р. посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О. та зареєстровано в реєстрі за № 1596 (т. 3, а. с. 111).

Відповідно до п. 1 договору первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю належні первісному іпотекодержателю права вимоги до іпотекодавця - Дочірнього підприємства «Торжок» Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ-Кэпитал» за договором іпотеки, посвідченим 08.09.2008 р. приватним нотаріусом Миколаївською міського нотаріального округу Яковлєвою Н. П. та зареєстрованим в реєстрі за № 4516, який укладено між іпотекодавцем та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», включаючи права вимоги до правонаступників іпотекодавця, спадкоємців іпотекодавця або інших осіб, до яких перейшли обов`язки іпотекодавця за іпотечним договором, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до нього.

Відповідно до п. 2 договору від 13.12.2016 р. № 1596 договір іпотеки укладено між банком та іпотекодавцем на забезпечення виконання зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором від 19.05.2006 р. № 19/К-К, з усіма додатками до нього.

Згідно з п. 3 договору права вимоги за іпотечним договором переходять до нового іпотекодержателя у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги.

Повідомленням від 16.12.2016 р. № 4 Товариство з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», м. Миколаїв проінформувало Дочірнє підприємство «Торжок», м. Миколаїв про набуття права вимоги за кредитним договором від 19.05.2006 р. № 19/К-К та договорами іпотеки від 19.05.2006 р. № 2563 та від 08.09.2006 р. № 4516. Вказане повідомлення містить також інформацію про намір Товариства з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», м. Миколаїв, у зв`язку із наявністю заборгованості за кредитним договором в сумі 52 669 355,42 грн., звернути стягнення на предмети іпотеки відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» шляхом набуття права власності на предмети іпотеки (т. 1, а. с. 186-187).

Факт отримання цього повідомлення не заперечується Дочірнім підприємством «Торжок», м. Миколаїв, про що свідчить зміст його позовної заяви (т. 1, а.с. 119, абз. 6).

Відповідно до висновку, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП Гуменюк Н. А., станом на 16.01.2017 р. оціночна (ринкова) вартість нежитлової будівлі загальною площею 5 023,7 кв. м., розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 108, становить 5 370 335 грн., а нежитлової будівлі торгівельного центру загальною площею 21029,1 кв. м., розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 108/5, - 22 820 371 грн. (при курсі долару США на дату оцінки - 27,6692 грн.) (том 1 а. с. 213, 214).

24.02.2017 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Глушак О. О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 34032402, яким вирішено провести державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю, яка знаходиться у місті Миколаєві, вул. Мала Морська, буд. 108/5, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», м. Миколаїв (т. 1, а. с. 188).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майнова прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.02.2017 р. № 81464463, право власності на нежитлову будівлю загальною площею 21 347,4 кв. м., розташовану за адресою: м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 108/5, зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», м. Миколаїв.

25.02.2017 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Глушак О. О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 34034747, яким вирішено провести державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю, яка знаходиться у місті Миколаєві, вул. Мала Морська, буд. 108, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер» (т. 1, а. с. 189).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майнова прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.02.2017 р. № 81463676 право власності на нежитлову будівлю загальною площею 5 023,7 кв. м., розташовану за адресою: м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 108, зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», м. Миколаїв (т. 1, а. с. 195-199).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи та заперечення учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В силу приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, обов`язковою умовою, яка призводить до виникнення у особи права на звернення до суду, є порушення, оспорення або невизнання права такої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину (господарської угоди).

В силу положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: змісту правочину; форми; суб`єктного складу; та/або волі (невідповідність волі та волевиявлення).

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що при вирішенні спорів про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначити в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 р. у справі № 638/2304/17 наведено такий правовий висновок: «Недійсність договору як приватно - правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту. Приватно-правовий інструментарій (зокрема, ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів) не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків, звільнення майна з під арешту в публічних відносинах або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин».

У постанові Верховного Суду від 25.06.2020 р. у справі № 904/2922/18 викладено такий правовий висновок: «Тлумачення змісту статей 16, 203, 215 ЦК України свідчить, що для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: по - перше, пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; по - друге, наявність підстав для оспорення правочину; по - третє, встановлення чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду».

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 25.12.2013 р. у справі № 6-78цс13: «Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні».

У постанові Верховного Суду України від 11.05.2016 р у справі № 6-806ц16 міститься такий правовий висновок: «При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось».

Перелічені вище постанови містять правові висновки, які зводяться до того, що для визнання в судовому порядку недійсним договору, окрім іншого, в обов`язковому порядку суд повинен установити чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб (учасників правочину, або заінтересованих осіб) у зв`язку з укладенням спірного правочину, а ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

За результатами розгляду спору про визнання недійсним оспорюваного правочину вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

При цьому, відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 07.04.2021 р. у справі № 910/1255/20, від 21.04.2021 р. у справі № 904/5480/19 та від 29.06.2021 р. у справі № 916/2040/20.

Предметом спору у даній справі є наступні вимоги позивача:

1) визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги від 13.12.2016 р. № 071/11-16К, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», м. Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», м. Миколаїв;

2) визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», м. Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», м. Миколаїв та посвідченого 13.12.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О. реєстраційний № 1595;

3) визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», м. Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», м. Миколаїв та посвідченого 13.12.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О. реєстраційний № 1596.

4) скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Глушак О. О. від 24.02 2017 р. індексний № 34032402 (20:20:37).

5) скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Глушак О. О. від 25.02.2017 р. індексний № 34034747 (11:56:38).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», м. Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер» м. Миколаїв договір про відступлення прав вимоги від 13.12.2016 р. № 071/11-16К за своєю правовою природою є договором факторингу. Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», м. Миколаїв не є фінансовою установою в розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а тому не може надавати фінансові послуги, зокрема у формі факторингу.

Позивач наполягає на тому, що оспорюваний правочин суперечить приписам цивільного законодавства щодо суб`єктного складу договору факторингу, а тому його належить визнати недійсним відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України. Обґрунтовуючи свою правову позицію, Дочірнє підприємство «Торжок», м. Миколаїв посилається також на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 11.09.2018 р. у справі № 909/968/16, щодо розмежування ознак договору факторингу і договору уступки права вимоги.

Проаналізувавши зміст позовної заяви, наявних в матеріалах справи письмових пояснень та апеляційної скарги Дочірнього підприємства «Торжок», м. Миколаїв, суд апеляційної інстанції зазначає, що попри посилання на невідповідність суб`єктного складу оспорюваного правочину вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ст. 1079 ЦК України, позивач жодним чином не обґрунтовує, які саме його права порушені, не визнані або оспорюються у зв`язку з укладенням цього правочину таким суб`єктним складом.

Ще один довід апеляційної скарги Дочірнього підприємства «Торжок», м. Миколаїв полягає в тому, що відступленої за оспорюваним договором суми боргу у розмірі 52 669 355,42 грн. не існувало, жоден з відповідачів та третіх осіб обґрунтованого розрахунку цієї суми не надали, а тому місцевий господарський суд в силу приписів ч. 10 ст. 81 ГПК України мав всі правові підстави для визнання такого боргу неіснуючим.

Апелянт наполягає на тому, що належною та обґрунтованою сумою боргу, яка ним визнається, є сума, встановлена рішенням Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2015 р. у справі № 915/362/15, з урахуванням постанови Вищого господарського суду України від 11.11.2015 р. у цій справі, а саме 1 266 545,35 доларів США, що еквівалентно 27 130 365,29 грн.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що дійсно, постановою Вищого господарського суду України від 11.11.2015 р. у справі № 915/362/15 скасовано рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2015 р. у справі № 915/362/15 в частині позовних вимог про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів, пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитними коштами, 3% річних за користування простроченими кредитними коштами, 3% річних за користування простроченою сплатою по відсоткам за користування кредитними коштами та штрафу, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Миколаївської області.

Скасовуючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанції в цій частині, суд касаційної інстанції зазначив, що суди попередніх інстанцій не надали оцінки тому, що відповідно до поданих позивачем розрахунків пеня ним була розрахована в доларах США, тоді як чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні. Отже, суди належним чином не дослідили наданий позивачем розрахунок заявленої до стягнення пені, методологію її нарахування (з урахуванням наведених вимог законодавства), а отже не встановили відповідних обставин щодо розміру пені, заявленої до стягнення, у національній валюті.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 30.08.2019 р. у справі № 915/362/15 позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», м. Київ до Дочірнього підприємства «Торжок», м. Миколаїв про стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 67 601,68 доларів США (1 815 652,68 грн.), пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитним коштами в сумі 1 620,26 доларів США (43 517,10 грн.), 3 % річних в сумі 7 848,1 доларів США (210 785,32 грн.) та штрафу в сумі 2 000 грн. залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України (позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, а саме договір про відступлення права вимоги від 28.11.2016 р. № 7262, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», м. Київ).

Отже, наведені обставини свідчать про існування спору в частині правильності визначення Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк», м. Київ загальної суми пені за несвоєчасне повернення кредиту, пені за несвоєчасну сплату відсотків, 3 % річних та штрафу, нарахованих Дочірньому підприємству «Торжкок», м. Миколаїв, у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору від 19.05.2006 р. № 19/К-К. Проте, судовим рішенням, на яке посилається позивач, по суті цей спір наразі не вирішено.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність.

В силу положень ч. 2 - ч. 4 ст. 13 ГПК України реалізація принципу змагальності полягає в тому, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», м. Миколаїв, обґрунтовуючи наявність у нього права вимоги до позивача в сумі 52 669 355,42 грн., посилається на договір про відступлення прав вимоги від 28.11.2016 р. № 7262, укладений між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк», м. Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», м. Київ (том 3 а.с. 49-53).

Відповідно до п. 1 цього договору банк відступає новому кредитору належні банку права вимоги до позичальника за кредитним договором від 19.05.2006 р. № 19/К-К, укладеним між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та Дочірнім підприємством «Торжок» Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ-Кэпитал» з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами, включаючи права вимоги до правонаступників боржника, спадкоємців боржника або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника за кредитним договором.

Пунктом 1.1. договору передбачено, що загальна сума права вимоги за основним договором (заборгованість за основним договором, процентами, пенями, штрафами) станом на 27.11.2016 р. (включно) складає в гривневому еквіваленті 52 669 355,42 грн. та складається з:

- заборгованості за тілом кредиту та відсотками всього 1 549 550,56 доларів США, що в перерахунку на національну грошову одиницю України (курс НБУ 25,588045 грн. за один долар США станом на 27.11.2016 р.) становить 39 649 969,46 грн., з них:

- 1 216 307,02 доларів США - заборгованість за основним боргом;

- 333 243,54 доларів США - заборгованість за процентами;

- 238 470,69 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків;

- 259 500 доларів США - штраф за невиконання умов договору;

- 240 042,12 грн. - заборгованість за комісією;

- 37 247,42 грн. - пеня за несвоєчасно сплачену комісію.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Матеріали справи не містять доказів визнання договору про відступлення прав вимоги від 28.11.2016 р. № 7262 недійсними, а тому в силу вимог ст. 204 ЦК України правомірність цього правочину презюмуєься.

В свою чергу Дочірнє підприємство «Торжок», м. Миколаїв, заперечуючи проти існування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», м. Миколаїв права вимоги в сумі 52 669 355,42 грн., обмежився посиланням на рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2015 р. у справі № 915/362/15 та постанову Вищого господарського суду України від 11.11.2015 р., але власного розрахунку не навів і жодного доказу на спростування доводів Товариства з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», м. Миколаїв у цьому питанні не надав.

В апеляційній скарзі Дочірнє підприємство «Торжок», м. Миколаїв посилається також на те, що місцевим господарським судом не було враховано, що вартість переданого в іпотеку майна, яким забезпечувалось виконання зобов`язань за кредитним договором, є значно вищою ніж отримане відповідачем 1 право вимоги.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що в силу приписів ст. 1 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 р. (в редакції Закону, яка була чинною на час звернення стягнення на предмет іпотеки) іпотекою є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 37 Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.02.2017 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Глушак О. О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 34032402, яким проведено державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: м. Миколаїв, вул. Мала Морська, буд. 108/5, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», м. Миколаїв (т. 1, а. с. 188).

25.02.2017 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Глушак О. О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 34034747, яким проведено державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Первомайськ - Кондитер», м. Миколаїв права власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: м. Миколаїв, вул. Мала Морська, буд. 108 (т. 1, а. с. 189).

Відповідно до наявних в матеріалах справи висновків про вартість об`єкта незалежної оцінки, складених суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою - підприємцем Гуменюк Н. А.:

- висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки (ідентифікатор за базою ФДМУ 1557098_16012017_NA02-170116-006) - нежитлової будівлі загальною площею 5 023,7 кв. м., розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 108, станом на 16.01.2017 р. оціночна (ринкова) вартість об`єкта оцінки становить 5 370 335 грн. (курс долару США на дату оцінки - 27,6692 грн.) (т. 1, а. с. 213);

- висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки (ідентифікатор за базою ФДМУ 1557113_16012017_NA02-170116-007) - нежитлової будівлі торгівельного центру загальною площею 21 347,4 кв. м., розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 108/5, станом на 16.01.2017 р. оціночна (ринкова) вартість об`єкта оцінки становить 22 820 371,00 грн. (курс долару США на дату оцінки - 27,6692 грн) (т. 1, а. с. 214).

Отже, загальна вартість предметів іпотеки, розташованих за адресами: м. Миколаїв, вул. Мала Морська, буд. 108 та буд. 108/5 станом на 16.01.2017 р. становила 28 190 706 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 р.

№ 2658-III (зі змінами та доповненнями) професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

В силу положень цієї норми оціночна діяльність може здійснюватися, в тому числі, у формі практичної діяльності та рецензування.

Практична діяльність з оцінки майна полягає у практичному виконанні оцінки майна та всіх процедур, пов`язаних з нею, відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Відповідно до ст. 33 Закону спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач в установленому порядку висновків суб`єкта оціночної діяльності Гуменюк Н. А. не спростував.

З огляду на приписи ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання позивача на пункти 1.5. та 1.7. договорів іпотеки від 19.05.2006 р. № 2563 та від 08.10.2008 р. № 4516, а також на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 р. у справі № 915/473/15, оскільки положення цієї норми чітко визначають, що набуття іпотекодержателем права власності предмет іпотеки відбувається за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Щодо вимоги Дочірнього підприємства «Торжок», м. Миколаїв про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Глушак О. О. індексний номер 34032402 від 24.02.2017 р. та індексний номер 34034747 від 25.02.2017 р., суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про похідний характер цієї вимоги від позовної вимоги про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги від 13.12.2016 р. № 071/11-16К, а тому не надає правової оцінки ефективності обраного позивачем способу захисту права, яке позивач вважає порушеним.

Підсумовуючи все викладене, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що правовою підставою виникнення спірних правовідносин став не договір про відступлення прав вимоги від 13.12.2016 р. № 071/11-16К, який оспорюється, а насамперед кредитний договір від 19.05.2006 р. № 19/К-К та договори іпотеки, які забезпечували виконання зобов`язань за кредитним договором.

Саме неналежне виконання умов кредитного договору позивачем призвело до настання для нього негативних наслідків у вигляді звернення стягнення на предмет іпотеки, яким забезпечувалось виконання основного зобов`язання за кредитним договором, а тому ініціювання спору про недійсність договору про відступлення прав вимоги від 13.12.2016 р. № 071/11-16К, який безпосередньо не впливає на обсяг прав та обов`язків іпотекодавця, з підстав невідповідності його суб`єктного складу вимогам чинного законодавства свідчить про спрямованість позову Дочірнього підприємства «Торжок» не на захист права власності, а на створення умов для уникнення від негативних наслідків невиконання умов кредитного договору від 19.05.2006 р. № 19/К-К у вигляді звернення стягнення на предмет іпотеки за оспорюваними договорами про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки.

За цих підстав колегія суддів вважає, що позивачем не обґрунтовано та не доведено право на звернення до суду з цим позовом, що є достатньою та самостійною підставою для відмови у задоволенні його позовних вимог.

За результатами перегляду оскарженого рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правові підстави для задоволення апеляційної скарги Дочірнього підприємства «Торжок» та скасування рішення Господарського суду Миколаївської області від 05.10.2020 р. у справі № 915/1306/18 відсутні. Проте, з огляду на те, що місцевий господарський суд оскарженому рішенні вдався до надання правової оцінки договору про відступлення прав вимоги від 13.12.2016 р. № 071/11-16К, не встановивши при цьому, які саме права та/або охоронювані законом інтереси позивача порушені у зв`язку з укладенням цього договору та похідних від нього договорів про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що мотивувальна частина оскарженого судового рішення підлягає зміні шляхом її викладення в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. ст. 269, 273, 275, 277 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Дочірньому підприємству «Торжок», м. Миколаїв у задоволенні апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 05.10.2020 р. у справі № 915/1306/18 відмовити.

Мотивувальну частину рішення Господарського суду Миколаївської області від 05.10.2020 р. у справі № 915/1306/18 змінити, виклавши її в редакції цієї постанови Південно - західного апеляційного господарського суду.

В решті рішення Господарського суду Миколаївської області від 05.10.2020 р. у справі № 915/1306/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, в порядку та випадках, передбачених ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 04.08.2021 р.

Головуючий суддя : Л.В. Лавриненко

Судді: О.Ю. Аленін

М.А. Мишкіна