ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2284/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м.Харків
до Пісочинської селищної Ради, Харківський район, смт. Пісочин
про стягнення коштів 533 718,40 грн.
за участю представників:

позивача: Панасейко О.Ю., адвокат;

відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", м. Харків звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Пісочинської Селищної Ради, в якій просить суд стягнути з останнього вартість спожитої енергії на потреби опалення без укладання договору, що утворилась за січень, лютий 2021 року у сумі 533 718,40 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.06.2021 позовну заяву Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" залишено без руху, встановлено позивачу протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали надати докази сплати (доплати) судового збору у розмірі 5 735,78 грн. на належні ревізити господарського суду Харківської області.

23.06.2021 позивачем разом заявою (вх.№14832) усунено недоліки, які були підставою для винесення ухвали від 14.06.2021.

Ухвалою господарського суду від 29.06.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 28.07.2021 об 11:00 год.

23.06.2021 від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову (вх.№14820),за змістом якої позовні вимоги визнає повністю та підтверджує споживання ним теплової енергії без укладання договору у січні-лютому 2021 року в обсязі, зазначеному позивачем у позовній заяві.

У підготовчому засіданні 28.07.2021 представник позивача позов підтримав у повному обсязі, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

У відповідності до ч.ч. 1,2,4 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У відповідності до ч. 3 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Як зазначає позивач, відповідач займає приміщення, що розташовані за адресами: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, пров. Транспортний 8 (Пожежне Депо), вул. Кушнарьова 1Б (Школа), вул. Кушнарьова 7 (Фізкультурно-оздоровчий комплекс), вул. Молодіжна 2 (Початкова школа та дитячий садок), вул. Квартальна 5/9 (Офіс).

Факт використання відповідачем нежитлових приміщень підтверджується актом обстеження №177/1875 від 25.02.2021.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки позивач здійснює на підставі розпоряджень голови Харківської обласної адміністрації про початок та кінець опалювального сезону 2020-2021р.

За твердженнями позивача, в опалювальні періоди у січні, лютому 2021 відповідач безпідставно отримував теплову енергію на потреби опалення, постачання якої здійснювало підприємство позивача, що підтверджується актами підключення/відключення споживача (а.с.30-36).

На думку позивача, між сторонами за вказаний у позовній заяві період січень-лютий 2021 склалися фактичні договірні відносини щодо постачання та споживання теплової енергії за адресами: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, пров. Транспортний 8 (Пожежне Депо), вул. Кушнарьова 1Б (Школа), вул. Кушнарьова 7 (Фізкультурно-оздоровчий комплекс), вул. Молодіжна 2 (Початкова школа та дитячий садок), вул. Квартальна 5/9 (Офіс).

У зв`язку з відсутністю у відповідача приладів обліку позивачем був здійснений розрахунок вартості теплової енергії розрахунковим способом з урахуванням теплового навантаження на потреби опалення та гаряче водопостачання згідно "Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні" КТМ 204 України 244-94, які затверджені Держжитлокомунгоспом України 14.12.1993 року.

Як зазначає позивач, відповідачу було направлено рахунки - фактури на оплату теплової енергії за спірний період (т. 1, а.с. 22-27).

Станом на 01.06.2021 вартість спожитої теплової енергії на потреби опалення без укладання договору склала 533 718,40 грн., яка утворилась в січні та лютому 2021 року.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 28 частини 1 статті 1Закону України "Про теплопостачання", який кореспондується з підпунктом 9 пункту 3 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року за № 1198, визначено, що споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу (частина 4 статті 19 Закону України "Про теплопостачання").

Користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання (пункт 4 Правил).

У відповідності до вимог пункту 14 Правил споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

В обгрунтування позовних вимог у цій частині, позивач зазначає, що відповідач займає нежитлові приміщення за адресами: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, пров. Транспортний 8 (Пожежне Депо), вул. Кушнарьова 1Б (Школа), вул. Кушнарьова 7 (Фізкультурно-оздоровчий комплекс), вул. Молодіжна 2 (Початкова школа та дитячий садок), вул. Квартальна 5/9 (Офіс)

Факт використання відповідачем нежитлових приміщень підтверджується актом обстеження системи теплоспоживання об`єкта №177/1875 від 25.02.2021, який підписаний представниками сторін. (а.с.29)

Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщень за січень, лютий 2021 року підтверджується підписаними актами про включення та відключення споживача (а.с.30-39). Вищезазначені акти на підключення та відключення споживача підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП «Харківські теплові мережі» та балансоутримувача цих будинків.

Відповідно до частини 4статті 19 Закону України "Про теплопостачання" теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії.

Правилами користування тепловою енергією встановлено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, в силу пунктів 1-2, 4 зазначених Правил, останні визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії і в тому випадку, коли такий договір відсутній, оскільки вони є обов`язковими для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії. Крім того, такі договори укладаються відповідно до типових договорів, а форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Згідно з частиною 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач зобов`язаний сплатити за фактично спожиту електроенергію.

З аналізу вищевикладеного слідує, що укладення договору з теплопостачання відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Правил користування тепловою енергією, є не правом споживача послуг, а його обов`язком. Разом з тим, сам факт неукладення такого договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від сплати за фактично спожиту теплову енергію в спірний період.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач визнає наявну у нього заборгованість за фактично спожиту теплову енергію на потреби опалення без укладання договору, що утворилась за січнь, лютий 2021 року, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення вартості спожитої енергії на потреби опалення у розмірі 533 718,40 грн. є обґрунтованими, такими, що підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Приймаючи до уваги викладені обставини, враховуючи визнання відповідачем позову, суд на підставі ч. 1 ст. 130 ГПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» 50% витрат зі сплати судового збору у розмірі 4002,89 грн. покладає на відповідача, а 50% витрат зі сплати судового збору у розмірі 4002,89 грн. підлягають поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Пісочинської Селищної Ради (62416, Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, пров. Транспортний 2; ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ) вартість спожитої теплової енергії на потреби опалення без укладання договору, що утворилась за січень, лютий 2021 року у сумі 533 718 грн. 40 коп. та витрати по сплаті судового збору 4002 грн. 89 коп.

Управлінню державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова повернути Комунальному підприємству "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 4002 грн. 89 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення буде розміщено за адресою в мережі Інтернет: www.court.gov.ua.

Повне рішення складено "04" серпня 2021 р.

Суддя С.Ч. Жельне