номер провадження справи 34/69/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2021 Справа № 908/1286/21

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,

при секретареві судового засідання Коцар А.О.,

розглянувши матеріали справи № 908/1286/21

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», ідентифікаційний код юридичної особи 20077720 (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6)

до відповідача: Комунального підприємства «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 42980582 (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, буд. 45-а)

про стягнення 7 956 445 грн 97 коп.

За участю уповноважених представників сторін:

від позивача: Остапенко В.М., довіреність № 14-339 від 22.12.2020; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 12659 від 28.03.2017 (в режимі відеоконференції);

від відповідача: Мамчак А.П., керівник, паспорт, виписка,Таран К.В., паспорт, виписка

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» № 39/5-2907-21 від 16.04.2021 про стягнення з Комунального підприємства «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради 12 628 701 грн 28 коп., у т.ч.: основний борг в сумі 11 266 714 грн 72 коп., пеня у сумі 230 651 грн 77 коп., 3% річних у сумі 340 230 грн 41 коп., інфляційні втрати у сумі 791104 грн 90 коп. за неналежне виконання умов договору № 4155/1920-ТЕ -13 постачання природного газу від 27.09.2019 та судові витрати.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2021 справу № 908/1286/21 передано на розгляд судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.05.2021 у справі № 908/1286/21 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 01.06.2021 о 12 год. 00 хв. в приміщенні Господарського суду Запорізької області.

28.05.2021 на адресу суду від відповідача у справі надійшов відзив на позовну заяву з доказами направлення позивачеві та клопотання про відкладення підготовчого засідання.

В судовому засіданні 01.06.2021 не здійснювалось фіксування судового процесу, у зв`язку з неявкою представників сторін.

За наслідками судового засідання, враховуючи клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання для надання акту звірки, суд відклав підготовче засідання у справі на 22.06.2021 о 10 год. 40 хв.

18.06.2021 до суду від позивача у справі надійшло клопотання про долучення до справи акту звіряння розрахунків.

В судовому засіданні 22.06.2021 здійснювалась відеоконференція та фіксування судового процесу за допомогою комплексу Акорд.

Суд відкрив підготовче засідання. Перевірив явку представників сторін. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Відводів складу суду не заявлено.

Суд оголосив про надходження акту звіряння та долучення акту звіряння до матеріалів справи.

Присутній представник позивача зазначив про направлення суду заяви про зменшення позовних вимог.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи подання позивачем заяви про зменшення позовних вимог, яка на даний час не надійшла до суду, продовжує строк підготовчого засідання на 30 днів та відкладає підготовче засідання на 20.07.2021 об 11 год. 00 хв.

23.06.2021 до суду від позивача у справі надійшла заява про зменшення позовних вимог № 39/5-4378-21 від 16.06.2021 з додатками та доказами направлення іншій стороні.

15.07.2021 до суду від відповідача на виконання ухвали суду надійшов лист із підтвердженням отримання від позивача заяви про зменшення позовних вимог та суми основного боргу 6 223 814 грн. 70 коп. Відповідач погодився із сумою зменшеного основного боргу та просив провести підготовче засідання без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 20.07.2021 здійснювалась відеоконференція та фіксування судового процесу за допомогою комплексу Акорд.

Суд оголосив подані сторонами документи.

Представник позивача підтримав заяву про зменшення позовних вимог, а саме фактичне зменшення суми основного боргу та збільшення пені, 3% річних та інфляційних втрат, що загалом відповідає зменшенню загальних позовних вимог та просив суд повернути судовий збір, у зв`язку зі зменшенням позовних вимог.

На підставі ч. 2 ст. 46 ГПК України, враховуючи фактичне зменшення позивачем суми позовних вимог та їх зменшення до закінчення підготовчого засідання, суд прийняв до розгляду зменшені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 7 956 445 грн 97 коп., з яких: 6 223 814 грн 70 коп. основний борг, 230 651 грн 77 коп. пеня, 403 858 грн 57 коп. 3% річних та 1 098 120 грн 93 коп. інфляційні втрати.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» судом постановлено відповідну ухвалу про повернення судового збору позивачеві, у зв`язку із зменшенням позовних вимог.

Представник позивача зазначив про подання всіх доказів у справі, підтримав подані письмові документи у справі, та не заперечував проти закриття підготовчого провадження.

За наслідками судового засідання, суд, на підставі ст. 185 ГПК України, постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 29.07.2021 о 10 год. 40 хв.

28.07.2021 до суду від відповідача у справі надійшло два клопотання: про залишення позову без розгляду та про зменшення розміру пені на 95%.

28.07.2021 до суду від позивача електронною поштою з електронним цифровим підписом надійшло два клопотання: про долучення до матеріалів справи належним чином завіреної копії довіреності № 14-330 від 22.12.2020, видрану адвокату Лисенку В.О. зі строком дії до 31.12.2022 та про відкладення розгляду справи для надання заперечень на заяву відповідача про зменшення розміру пені.

В судовому засіданні 29.07.2021 не здійснювалось фіксування судового процесу, у зв`язку з неявкою представників сторін.

Суд долучив до матеріалів справи подані сторонами документи, задовольнив клопотання позивача про відкладення розгляду справи. Розгляд клопотань щодо залишення позову без розгляду та зменшення розміру пені буде вирішено судом в наступному судовому засіданні.

За наслідками судового засідання, враховуючи, що спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, суд оголошує перерву в судовому засіданні, в межах строку розгляду справи - до 05.08.2021 о 14 год. 30 хв.

03.08.2021 до суду від відповідача надійшли заперечення на клопотання щодо зменшення пені.

В судовому засіданні 05.08.2021 здійснювалась відеконференція та фіксування судового процесу.

Судом прийняті до розгляду заперечення позивача на клопотання відповідача щодо зменшення пені.

Представник позивача підтримав позов та заперечення.

У позові, з урахуванням зменшених позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача 7 956 445 грн 97 коп., з яких: 6 223 814 грн 70 коп. основний борг, 230 651 грн 77 коп. пеня, 403 858 грн 57 коп. 3% річних та 1 098 120 грн 93 коп. інфляційні втрати за неналежне виконання умов договору № 4155/1920-ТЕ -13 постачання природного газу від 27.09.2019 з оплати за переданий газ у жовтні 2019- березні 2020. Позивач заперечує проти клопотання відповідача про зменшення пені посилаючись на фінансову звітність позивача, а також те, що несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на позивача державою обов`язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу, закачування природного газу у підземні сховища для забезпечення опалювального періоду.

Представники відповідача підтримали відзив та клопотання.

Відповідач у відзиві та наданих суду документах підтверджує суму основного боргу відповідача перед позивачем у розмірі 6 223 814 грн 70 коп. та заявляє клопотання про зменшення розміру пені на 95% враховуючи скрутне фінансове становище відповідача, виконання відповідачем значної частини основного зобов`язання за договором.

Клопотання відповідача про зменшення суми пені задоволено частково, з урахуванням мотивувальної частини даного судового рішення.

Клопотання відповідача про залишення позову без розгляду судом не задовольняється, оскільки до матеріалів позовної заяви, доданої до суду, позивачем було додано копію довіреності № 14-330 від 22.12.2020, виданою на ім`я Лисенка В.О., строком до 31.12.2022.

За наслідками судового засідання суд прийняв рішення, про що в судовому засіданні оголосив його вступну та резолютивну частини.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

УСТАНОВИВ:

27.09.2019 між Акціонерним товариством Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (постачальник, позивач у справі) та Комунальним підприємством «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради (споживач, відповідач у справі) укладено договір постачання природного газу № 4155/1920-ТЕ-13 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити його на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Замовлений обсяг природного газу у жовтні 2019-квітні 2020, зазначений в пункті 2.1 договору.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі.

Оплата за природний газ здійснюється споживачем виключного коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки (п. 5.1 договру).

За умовами пп. 6 п. 7.2 договору споживач зобов`язаний прийняти газ в кількості, зазначеній в п. 2.1 даного договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором.

За умовами договору у разі прострочення споживачем оплати він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 17,8 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 7.2 договору).

Пунктом 11.1 договору визначено, що договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу до 30 квітня 2020 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

До договору сторонами укладено вісім додаткових угод, згідно з якими, зокрема, змінювалась ціна газу за відповідні періоди. Додатковою угодою № 6 від 28.01.2020 сторони встановили інший розмір пені, а саме - в розмірі 14,2 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

На виконання договору та додаткових угод в період з жовтня 2019 по березень 2020 року позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 12 717 655 грн 77 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2019 на суму 154 938,83 грн, від 30.11.2019 на суму 2 660 174,60 грн, від 31.12.2019 на суму 2 600 959,48 грн, від 31.01.2020 на суму 3 276 740,17 грн, від 29.02.2020 на суму 2 495 356,09 грн, від 31.03.2020 на суму 1 529 486,60 грн.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключного коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки.

Споживачем отриманий від постачальника газ оплачений не у повному обсязі.

Станом на час розгляду справи основний борг відповідача перед позивачем за переданий природний газ за заявлений до стягнення період складає 6 223 814 грн 70 коп.

За прострочення оплати природного газу позивач нарахував відповідачеві пеню у сумі 230 651 грн 77 коп., 403 858 грн 57 коп. 3% річних та 1 098 120 грн 93 коп. інфляційних втрат.

Стягнення з відповідача на користь позивача 6 223 814 грн 70 коп. основного боргу, 230 651 грн 77 коп. пені, 403 858 грн 57 коп. 3% річних та 1 098 120 грн 93 коп. інфляційних втрат було предметом судового розгляду у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, з огляду на таке.

Спірні правовідносини сторін є господарськими та врегульовані умовами договору № 4155/1920-ТЕ -13 постачання природного газу від 27.09.2019 та додатковими угодами до нього, який за правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу норми ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За умовами договору, оплата за природний газ здійснюється споживачем виключного коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки.

При цьому суд враховує положення норми ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Як свідчать матеріали справи відповідач оплатив поставлений газ з простроченням.

Наявність простроченого основного боргу у сумі 6 223 814 грн 70 коп. за договором підтверджується матеріалами справи та самим відповідачем.

На підставі вищевикладеного, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 6 223 814 грн 70 коп. основного боргу.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За умовами п. 7.2 договору (в редакції додаткової угоди № 6) у разі прострочення споживачем оплати згідно з п. 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 14.2 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Договором не встановлено періоду нарахування пені, отже вона може бути нарахована за шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позивач здійснив розрахунок в межах цього строку.

За прострочення оплати природного газу за жовтень 2019-лютий 2020 позивач нарахував пеню за загальний період з 26.11.2019 по 17.04.2020 в загальній сумі 230 651 грн 77 коп.

Суд перевірив розрахунок пені за допомогою ІПС «Законодавство» та визнав вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 230 651 грн 77 коп. обґрунтованими, правомірно заявленими до стягнення.

Однак, при цьому, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені на 50% відсотків, частково задовольнивши клопотання відповідача та стягнувши з відповідача на користь позивача 115 325 грн 89 коп. пені, на підставі наступного.

В силу вимог ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Так, клопотання відповідача про зменшення розміру пені до 95% подано на підставі ст.ст. 233 Господарського кодексу України та ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України і обґрунтована наступним.

Відповідач є єдиним виробником послуг з централізованого опалення в м. Токмак. Підприємство розраховується за отриманий газ по мірі надходження коштів від споживачів м. Токмак. На підприємство покладено обов`язок безперебійного постачання теплової енергії споживачам протягом опалювального сезону. У зв`язку з низькою платоспроможністю значної кількості споживачів теплової енергії, особливо фізичних осіб, відсутністю коштів, відповідач буде позбавлений можливості своєчасно ліквідовувати аварійні ситуації, проводити поточні ремонти теплових мереж та технічне обслуговування обладнання котельні та теплових пунктів, своєчасно та якісно надавати послуги населенню м. Токмак. Стягнення заявленої суми пені призведе, у т.ч. до зриву опалювального сезону 2020-2021 для населення, бюджетних організацій та закладів освіти (дитячі садочки, школи, лікарні, навчальні заклади, підприємства та адміністративні організації).

Підприємством пред`явлено до стягнення заборгованості споживачів за послугу з постачання теплової енергії на суму 3 629 260 грн, а фактично виконавчою службою стягнуто 296 490 грн.

Підприємство здійснює постачання теплової енергії тільки в опалювальний період, тобто з жовтня по квітень, у зв`язку з чим не завжди має можливість провести своєчасну оплату своїх зобов`язані в результаті невиконання кінцевими споживачами зобов`язань з оплати отриманих послуг. Комунальне підприємство перебуває в тяжкому матеріальному стані, що підтверджується наданим суду звітом.

Просить врахувати, що відповідач виконує свої зобов`язання за договором, сплативши більшу частину заборгованості, що свідчить про добросовісне відношення відповідача до виконання своїх договірних зобов`язань.

Просить суд врахувати скрутне фінансове становище відповідача, виконання відповідачем значної частини основного зобов`язання за договором та зменшити суму пені на 95% .

Проти вказаного вище клопотання відповідача позивач заперечив, посилаючись на фінансову звітність позивача, а також те, що несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на позивача державою обов`язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу, закачування природного газу у підземні сховища для забезпечення опалювального періоду.

Статтею 233 ГК України визначено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч. 4 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У відповідності зі п. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18, вирішуючи, в т.ч. й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в т.ч. вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Статтями 7, 13 ГПК України закріплено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ст. 74 ГПК України).

Згідно зі ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

З огляду на викладене, вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, який, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

Зі змісту наведених норм випливає, що у вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема з розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Оцінивши у сукупності надані докази, враховуючи обставини справи, враховуючи що за договором постачання природного газу, газ постачався саме для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, яке несвоєчасно розраховується за надані послуги і сплата повної суми заявленої до стягнення пені, яка є надмірною, може призвести до зриву опалювального сезону, за порушення строків оплати населення не сплачує пеню, зіставляючи майнові інтереси обох сторін, беручи до уваги факт того, що інфляційні процеси в державі також негативно впливають на майнові інтереси і позивача у справі, суд частково задовольняє клопотання відповідача та зменшує розмір пені, обґрунтовано заявлену позивачем до стягнення з відповідача до розміру 50 % від суми позовних вимог, тобто до 115 325 грн 89 коп. пені

Частково задовольняючи клопотання відповідача, суд враховує, що зобов`язання з оплати природного газу за договором постачання природного газу покладаються саме на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідач є юридичною особою і відповідно до ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України здійснює підприємницьку діяльність на власний ризик.

Підписавши договір відповідач був обізнаний про існуючий порядок розрахунків та правові наслідки порушення строків розрахунку.

За приписами ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У урахуванням викладеного, суд частково задовольнив клопотання відповідача про зменшення розміру пені.

Також позивач нарахував за прострочення оплати природного газу, спожитого в період з жовтня 2019 по березень 2020 року, 3% річних за загальний період з 26.11.2019 по 31.05.2021 в сумі 403 858 грн 57 коп. та за зобов`язаннями листопада 2019 березня 2020 1 098 120 грн 93 коп. інфляційних втрат за загальний період: січень 2020 - травень 2021.

За приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за допомогою ІПС «Законодавство», та визнав позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що правомірно заявлені до стягнення.

Слід зазначити, що вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних та інфляційних втрат задоволено і таке стягнення в певній мірі компенсує знецінення несвоєчасно сплачених відповідачем коштів, тому при зменшенні розміру пені позивач не несе значного негативного наслідку у своєму фінансовому стані.

Враховуючи викладене, суд частково задовольнив позов, зменшивши розмір пені на 50% відсотків, у зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 6 223 814 грн 70 коп. основного боргу, 115 325 грн 89 коп. пені, 403 858 грн 57 коп. 3% річних та 1098120 грн 93 коп. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в сумі 119346 грн 69 коп. покладається відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Токмак біоенергія Токмацької міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 42980582 (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, буд. 45-а) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, ідентифікаційний код юридичної особи 20077720 (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6) 6 223 814 (шість мільйонів двісті двадцять три тисячі вісімсот чотирнадцять) грн 70 коп. основного боргу, 115 325 (сто п`ятнадцять тисяч триста двадцять п`ять) грн 89 коп. пені, 403 858 (чотириста три тисячі вісімсот п`ятдесят вісім) грн 57 коп. 3% річних, 1 098 120 (один мільйон дев`яносто вісім тисяч сто двадцять) грн 93 коп. інфляційних втрат та 119 346 (сто дев`ятнадцять тисяч триста сорок шість) грн 69 коп. судового збору.

3. Відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 115 325 грн 89 коп. пені.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 05.08.2021.

Суддя А.О. Науменко