ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"09" серпня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1566/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

справу №916/1566/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МПКА-Україна (69079, м. Запоржіжжя, вул. Новобудов, 3, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Енерго-Контрол (65101, м. Одеса, вул. 25-ї Чапаївської дивізії, 2 оф. 513, )

про стягнення 40 346 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю МПКА-Україна звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Енерго-Контрол заборгованості у розмірі 40 346, 67 грн., яка складається з: 21 575, 76 грн. заборгованість за поставлений товар, 18 770, 91 грн. відсотки за користування грошовими коштами за період з грудня 2018р. по травень 2021р., а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №136/18 від 21.11.2018р. щодо оплати поставленого товару.

08.06.2021р. Господарським судом Одеської області постановлено ухвалу, якою позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження. В ухвалі суду сторонам встановлено строки на подання до суду заяв по суті справи, а також сторонам роз`яснено про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Ухвала суду від 08.06.2021р. надіслана позивачу на адресу, що зазначена у позовній заяві та отримана останнім 18.06.2021р., про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ухвала суду від 08.06.2021р., яка надіслана відповідачу на адресу, що зазначена у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернута до суду органами поштового зв`язку із зазначенням причин повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відзив на позов у встановлений в ухвалі суду від 08.06.2021р. строк відповідач до суду не надав.

Клопотання про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України, від сторін до суду також не надходило.

Згідно ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, враховуючи, що строки розгляду даної справи закінчуються 09.08.2021р., із врахуванням того, що останній день строку припадає на вихідний 07.08.2021р., вжиття господарським судом всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, та забезпечення реалізації відповідачем своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено:

21.11.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МПКА-УКРАЇНА» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальності «Енерго-Контрол» (Покупець) укладено договір №136/18, згідно з яким Постачальник зобов`язується передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити продукцію, відповідно до Додатків до цього договору: специфікаціями до договору та/ або Накладними «Постачальника». Кожний з додатків є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 1.2 договору, номенклатура, асортимент, кількість, ціна за одиницю продукції вказуються в Додатках (Специфікаціях, Накладних) до цього договору.

Постачальник приймає на себе зобов`язання здійснити поставку продукції партіями, протягом строку,- узгодженого сторонами в Специфікаціях до цього договору. Постачальник має право на дострокову поставку продукції (п. 3.1. договору).

Згідно з п. 2.1 договору, ціна договору - загальна вартість продукції, постачання якої здійснюється у відповідності до цього договору визначається шляхом додавання всіх Додатків за якими здійснювалося постачання протягом всього терміну дії цього Договору.

Пунктом 5.1. договору встановлено, що оплата продукції і тари здійснюється Покупцем банківським переказом на поточний рахунок Постачальника на умовах 100% передоплати, якщо інші умови не вказані у Специфікації.

Відповідно до п. 7.4. договору, у разі несвоєчасної оплати Покупцем продукції в терміни, узгоджені сторонами, Покупець додатково сплачує Постачальнику - відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 3% за кожний місяць від суми прострочення за весь час прострочення.

Згідно з п. 10.1. договору, цей договір вважається дійсним після його підписання уповноваженими представниками сторін. Договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2019р., а в частині оплати отриманої продукції - до повного виконання зобов`язань.

Також судом встановлено, що 21.11.2018р. сторонами підписано Специфікацію №1, яка є додатком до договору, та в якій встановлено номенклатура, одиниця виміру, та кількість товару, що поставляється - Кабель ААБл-10 3х95 - 0, 260 км., Барабан 16- 1,000 шт., а також загальна вартість з ПДВ 71 575, 76 грн. та погоджено умови оплати: передоплата у розмірі 50 000 грн. для відкриття замовлення, остаточна доплата у розмірі 21 575, 76 грн. до 23.11.2018р.

На виконання умов договору відповідачем здійснено передоплату товару в сумі 50 000 грн., про що свідчить платіжне доручення №504 від 20.11.2018р., згідно з яким ТОВ Енерго-Контрол сплачено на рахунок ТОВ МПКА-Україна сплату за кабель згідно рахунку №6278 від 13.11.2018р. у розмірі 50 000 грн.

В свою чергу позивач на виконання умов договору поставив відповідачу передбачений у специфікації товар вартістю 71575,76 грн., про що свідчить видаткова накладна №4046 від 21.11.2018р. та довіреність на отримання товару №ЕК-45 від 25.11.2018р., а також товарно-транспортна накладна №ВН-4046 від 21.11.2018р. , в якій наявні відомості щодо отримання товару директором товариства Власовим С.А. на підставі довіреності №ЕК-45 від 20.11.2018р.

22.03.2021р. позивачем направлено на адресу відповідача претензію-вимогу за договором поставки №136/18 від 21.11.2018р., в якій останній вимагав погасити наявний борг, пеню та 3% річних в розмірі 26 705, 26 грн.

В подальшому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Висновки суду.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

У ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладений договір №136/18 від 21.11.2018р., згідно з яким відповідач зобов`язався прийняти та оплатити продукцію, відповідно до специфікації №1 до цього договору.

Згідно вимог ч. 7 ст. 193 ГК України законодавцем в імперативному порядку закріплено, що не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 525 Цивільного Кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. 1 Специфікації №1 сторони погодили умови оплати: передоплата у розмірі 50 000 грн. для відкриття замовлення, остаточна доплата у розмірі 21 575, 76 грн. до 23.11.2018р.

Як вище встановлено господарським судом, позивач не виконав своє зобов`язання щодо оплати товару в сумі 21 575,76 грн. до 23.11.2018р.

При цьому, обставини поставки товару позивачем відповідачу на загальну суму 71575,76 грн. підтверджуються матеріалами справи та не спростовані відповідачем під час розгляду даної справи у суді.

Також відповідачем до суду не надано жодних заперечень щодо наявної заборгованості, а тим більш доказів, які спростовують її наявність.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до п. 7.4. договору, у разі несвоєчасної оплати Покупцем продукції в терміни, узгоджені сторонами, Покупець додатково сплачує Постачальнику - відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 3% за кожний місяць від суми прострочення за весь час прострочення.

Водночас Господарським судом Одеської області на підставі ст. ч. 4 ст. 236 ГПК України враховується правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.06.2020р. у справі №922/3578/18, згідно з яким Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначає, що системний аналіз частини другої статті 536, частини другої статті 625 та статті 627 ЦК України дозволяє дійти висновку, що законодавцем не обмежено право сторін визначити у договорі розмір процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами. Однак, диспозитивний характер цих норм у цілому обмежується положенням частини другої статті 625 ЦК України, яка зазначає про стягнення трьох процентів річних, що має наслідком визначення таких процентів саме у річних, а не будь-яким іншим способом обчислення процентів за умовами договору. Отже, законодавцем передбачено, що договором може бути встановлено інший розмір процентів річних, а не інший спосіб їх обчислення (зокрема, в розмірі певного проценту за кожний день прострочення). З огляду на таке, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає правових підстав для відступу від правової позиції Верховного Суду України у постанові від 01.07.2014 у справі №3-32гс14 та від 24.12.2013 у справі №3-37гс13.

За таких обставин, господарський суд вважає, що розрахунок відсотків за користування грошовими коштами у період з грудня 2018р. по травень 2021р., який здійснений позивачем у розмірі 3% за кожен місяць від суми прострочення за весь час прострочення, не відповідає правовому висновку, який міститься у Постанові Верховного Суду Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.06.2020р. у справі №922/3578/18.

Тому, господарським судом самостійно, з урахуванням конкретних обставин справи, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобов`язання, здійснено розрахунок 3 % з урахуванням боргу, помноженого на кількість днів прострочення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році) та встановлено, що за період з 24.11.2018р. по 17.05.2021р. розмір 3 % за користування грошовими коштами становить 1 604, 88 грн.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю МПКА-Україна та стягнення з відповідача основного боргу в сумі 21 575,76 грн. та відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 1604,88 грн.

Щодо заявлених до стягнення з відповідача судових витрат з оплати судового збору, то їх розподіл здійснюється судом на підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю МПКА-Україна до Товариства з обмеженою відповідальністю Енерго-Контрол про стягнення 40 346 грн. задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Енерго-Контрол (65101, м. Одеса, вул. 25-ї Чапаївської дивізії, 2 оф. 513, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю МПКА-Україна (69079, м. Запоріжжя, вул. Новобудов, 3, ) заборгованість за поставлений товар у розмірі 21 575 (двадцять одна тисяча п`ятсот сімдесят п`ять) грн. 76 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі 1 604 (одна тисяча шістсот чотири) грн. 88 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 304 (одна тисяча триста чотири) грн. 22 коп.

3. У задоволенні решти позовних відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 09 серпня 2021 р.

Суддя Г.Є. Смелянець