номер провадження справи 32/28/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2021 Справа № 908/480/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Колодій Н.А. при секретарі Колєсніковій Н.О., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного забезпечення Інженерний Центр Реагент (49041, м. Дніпро, вул. Трудових Резервів, буд. 6)

до відповідача Приватного акціонерного товариства Агропромислова Компанія (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, буд. 175)

про стягнення 268745,15 грн., які складаються 209434,70 грн. основного боргу, 2361,41 грн. -3 % річних, 10653,41грн. втрат від інфляції, 25252,16 грн. пені та 21043,47 грн. штрафу.

Представники:

Від позивача Городавець Є.О., Наказ № 1 від 02.01.2013

Від відповідача Кальченко А.В., договір про надання правових послуг адвоката б/н від 19.03.21

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення Інженерний Центр Реагент звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом вих. № 22/02/21-4 від 22.02.2021 (вх. № 508/08-07/21 від 25.02.2021) про стягнення з Приватного акціонерного товариства Агропромислова Компанія 269745,15 грн., з яких: 210434,70 грн. основний борг за договором поставки № 6/19 від 02.02.2019, 2361,41 грн. -3 % річних, 10653,41 грн. втрат від інфляції, 25252,16 грн. пені та 21043,47 грн. штрафу.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2021 справу № 908/480/21 за вище вказаною позовною заявою розподілено судді Колодій Н.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.03.2021 вищевказану позовну заяву прийнято судом, відкрито провадження у справі № 908/480/21 (номер провадження 32/28/21). Справу вирішено розглядати у спрощеному провадженні без виклику учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов`язань за Договором поставки 6/9 від 02.01.19 в частині своєчасної та повної оплати за отриманий товар. Посилається на ст. ст. 179, п. 1 ст. 193, п. 1 ст. 216, ч. 2 ст. 217, ч. 1 ст. 218, ст. 230, п. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, ст. ст. 3, 6, 526, 549, 550, 599, 610, 611, 625, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 2, 12, 54, 57 ГПК України.

24.03.21 на адресу суду від ПАТ Агропромислова Компанія надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач фактично визнав отримання ним товару, зазначив, що позивачем не була врахована здійснена оплата в розмірі 1000,00грн. До відзиву відповідач додав платіжне доручення №900 від 12.02.21 в підтвердження викладеного. Надав заперечення стосовно неналежного оформлення частини первинних документів.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.03.2021 здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 908/480/21 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 20.04.2021.

У відповіді на відзив позивач врахував позицію відповідача та зменшив суму позовних вимог з урахуванням платіжного доручення № 900 від 12.02.21.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.04.2021 відкладено підготовче засідання у справі № 908/480/21 на 25.05.2021 та задоволено клопотання ТОВ підприємства матеріально-технічного забезпечення Інженерний Центр Реагент про витребування доказів у ПАТ Агропромислова Компанія. Також, цією ухвалою суд задовольнив клопотання позивача про зменшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 25.05.2021 продовжено строк підготовчого провадження судове засідання відкладено на 20.07.2021.

Ухвалою суду від 25.05.2021 закрито підготовче провадження у справі № 908/480/21, справу призначено до судового розгляду по суті на 02.08.2021.

В судове засідання призначене на 02.08.2021 представники сторін не зявились.

02.08.21 на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Заява судом задоволена та долучена до матеріалів справи.

Суд визнав можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 202 ГПК України за відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

В судовому засіданні 02.08.2021 суд визнав наявні документи достатніми для об`єктивного та всебічного розгляду спору, прийнято рішення, повний текст якого буде складено протягом 10 з дня його прийняття та надісланий на адреси сторін.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

02.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного забезпечення Інженерний Центр Реагент та Приватним акціонерним товариством Агропромислова Компанія КОМПАНІЯ» укладено договір поставки № 6/19 на купівлю хімічної продукцію, (далі Договір).

Згідно п.1.1. Договору позивач зобов`язується передати товар відповідачу у власність, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити товар відповідно до видаткових накладних.

Відповідно до п. 9.2 Договору, даний договір набуває чинності після підписання і діє до 31.12.2020. У разі будь-яких змін сторони підписують додаткову угоду до даного договору.

Пунктом п.9.3. Договору передбачено, що закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання взятих по ньому зобов`язань.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору, позивач здійснив поставку відповідачу товару на загальну суму 2360993,78грн., що підтверджується видатковими накладними. Видаткова накладна від 11.08.2020 № 8895 на суму 36199,98грн., від 19.08.2020 № 149 на суму 67086,84грн., від 26.08.2020 № 9356 на суму 57805,20грн., від 09.09.2020 № 9899 на суму 49342,68грн. містяться в матеріалах справи.

Відповідно до п.2.3. Договору, покупець сплачує товар в порядку 100% оплати протягом 45 календарних днів з моменту отримання товару.

Позивач не отримав оплату за Товар від відповідача у сумі 209 434,70 грн. по останнім відвантаженим на адресу відповідача накладним, а саме: від 11.08.20 № 8895, від 19.08.20 № 9149, від 26.08.20 № 9356, від 09.09.20 № 9899, що підтверджується актом розрахунків.

Судом встановлено, що угода про відстрочення платежу між сторонами не укладалась. Строк оплати за накладною від 11.08.2020 № 8895 на суму 36199,98грн. становить 24.09.2020, за накладною від 19.08.2020 № 149 на суму 67086,84грн. становить 02.10.2020, за накладною від 26.08.2020 № 9356 на суму 57805,20грн. становить 09.10.2020, за накладною від 09.09.2020 № 9899 на суму 49342,68грн. становить 23.10.2020.

Однак порушуючи умови договору Відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов`язання в частині своєчасної та повної оплати за отриманий товар, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивачем надсилалась претензія відповідачу від 21.12.20 №21/12/20-3, від 10.02.21 №10/02/21-3 з пропозицією погашення заборгованості, однак відповідач залишив їх без відповіді та виконання.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ст. 19 ГПК України особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 та ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України; якщо у зобов`язанні встановлений строк/термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк/термін. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

У відповідності до ст. 202 ГК України, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу 209434,70грн. обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору позивачем пред`явлені вимоги по стягненню пені в сумі 25252,16грн. за період з 12.08.20 по 09.09.20, суми витрат від інфляції в розмірі 10653,41 грн. за серпень 2020 по січень 2021, 10% штрафу в розмірі 21043,47грн., інфляційних витрат в сумі 10653,41грн. та 3% річних в розмірі 2361,41грн.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України Платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.2. Договору передбачено, що у разі несвоєчасного виконання зобов`язань відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,5% від суми простроченої оплати за кожний день прострочення. За прострочення платежу понад 10 днів додатково стягується штраф у розмірі 10% від вартості відвантаженої продукції. Штрафні санкції припиняються через один рік.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та її учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чиї відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог ще виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічна позиція містить ст. 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За загальним правилом, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосував господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

На підставі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, оплата неустойки. А в силу вимог частини 1 ст. 216, ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ст. 230 Господарського кодексу України).

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За прострочку грошового зобов`язання позивач нараховує відповідачу пеню у розмірі 25252,16грн., а саме: за накладною від 11.08.2020 № 8895 на суму 36 199,98 грн. в розмірі 4 344,00 грн., за накладною від 19.08.2020 № 9149 на суму 67 086,84 грн. в розмірі 8050,42грн., за накладною від 26.08.2020 № 9356 на суму 57 805,20 грн. в розмірі 6936,62 грн., за накладною від 09.09.2020 № 9899 на суму 49 342,68 грн. в розмірі 5 921,12 грн.

Перевіривши розрахунок пені суд встановив, що вимоги про стягнення з відповідача пені за період з 26.09.20 по 22.02.21 в розмірі 25252,16 грн. підлягають задоволенню.

Відповідач прострочив грошове зобов`язання з оплати товару за видатковими накладними на 150, 142, 135 та 121 календарних днів, що значно перевищує 10 календарних днів.

Таким чином, вимоги про стягнення 10 % штрафу в розмірі 21043,47грн. підлягають задоволенню.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Надані позивачем розрахунки судом перевірені та встановлено, що сума індексу інфляції, та 3% річних розраховані вірно, вимоги щодо їх стягнення позивачем доведені та підлягають задоволенню.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд

вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Агропромислова Компанія (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, буд. 175, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного забезпечення Інженерний Центр Реагент (49041, м. Дніпро, вул. Трудових Резервів, буд. 6, ) 209434,70 грн. (двісті дев`ять тисяч чотириста тридцять чотири гривні 70 коп.) основного боргу, 25252,16грн. (двадцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят дві гривні 16 коп.) пені, 21043,47грн. (двадцять одна тисяча сорок три гривні 47 коп.) штрафу, 10653,41 грн. (десять тисяч шістсот п`ятдесят три гривні 41 коп.) інфляційних нарахувань, 2361,41 грн. (дві тисячі триста шістдесят одна гривня 41 коп.) 3% річних та 4031,18 грн. (чотири тисячі тридцять одна гривня 18 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 06.08.2021.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.А. Колодій