СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2021 р. Справа № 922/2316/21

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О. , суддя Шевель О.В.

за участі секретаря судового засідання Ярітенко О.В.

розглянувши у відритому судовому засіданні у приміщені Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Назар-2011 (вх. №2112Х) на ухвалу господарського суду Харківської області від 23.06.2021 (ухвала постановлена суддею Лавренюк Т.А. 23.06.2021 у приміщенні господарського суду Харківської області, ухвалу складено та підписано 23.06.2021) у справі №922/2316/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія БОТіК, Харківська область, Лозівський район, с. Веселе (Смирнівська сільрада),

до Товариства з обмеженою відповідальністю Назар-2011, Харківська область, м. Лозова,

про стягнення 5 276 790,34грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.06.2021 у справі №922/2316/21 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю компанія БОТіК про забезпечення позову задоволено; накладено арешт на грошові кошти, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю Назар-2011 (64602, м. Лозова, Харківська область, вул. Козацька, 44, ) в межах ціни позову - 5276790,34грн.

ТОВ Назар-2011 звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу господарського суду Харківської області від 23.06.2021 у справі №922/2316/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ТОВ Компанія БОТіК про забезпечення позову у справі №922/2316/21.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що при вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, господарський суд не дотримався балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності ТОВ Назар-2011. За твердженням відповідача, той факт, що у нього відсутнє на праві власності нерухоме майно, а також те, що статутний капітал ТОВ Назар-2011 становить 300000,00 грн. не підтверджує необхідність забезпечення позову, оскільки він здійснює господарську діяльність на постійній основі та самостійно вирішує необхідну кількість майна та розмір статутного капіталу, що необхідні для здійснення діяльності. Крім того, на думку відповідача, дана обставина не може достовірно свідчити, що відповідач в подальшому буде ухилятися від виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Відповідач зазначає, що необґрунтоване накладення судом арешту на кошти підприємства, повністю блокує діяльність підприємства унеможливлює проведення будь-яких розрахунків між підприємством та його контрагентами, виплату заробітної плати працівникам.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду 19.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ Назар-2011 на ухвалу господарського суду Харківської області від 23.06.2021 у справі №922/2316/21; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 03.08.2021.

30.07.2021 від господарського суду Харківської області на запит Східного апеляційного господарсько суду від 28.07.2021 надійшла справа №922/2316/21 (вх. №8755).

02.08.2021 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу без змін (вх.№8866).

03.08.2021 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (вх.№8894).

03.08.2021 від представника відповідача Караченцева Ю.Л. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю з`явитись у судове засідання з підстав його участі у кримінальній справі (вх.№8905).

У судове засідання учасники справи не з`явились.

Розглянувши клопотання про відповідача про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає таке.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Східного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду на 03.08.2021 отримана ТОВ Назар-2011 23.07.2021, таким чином сторона процесу (яку представляє адвокат) була завчасно та належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Доводи адвоката про неможливість явки в дане судове засідання через участь в розгляді іншої справи не є обґрунтованими, оскільки відповідних доказів заявником не надано. Окрім того, представником не доведено, в чому полягає переважність його участі в розгляді іншої справи порівняно з даною, і чому, на його думку, такі обставини мають бути визнані судом поважними для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ухвали Східного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 явка сторін не визнавалася обов`язковою.

Крім того, колегія суддів враховує, що предметом апеляційного перегляду є ухвала суду про застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на значний розмір грошових коштів, що належать відповідачу. А невиправдане зволікання у вирішенні цього питання апеляційним судом може мати негативні економічні наслідки для господарської діяльності або позивача, або відповідача.

Враховуючи, що доводи відповідача викладено в апеляційній скарзі, а також положення ч. 11 ст. 270 ГПК України у апеляційного господарського суду відсутні підстави для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

У червні 2021 року ТОВ Компанія БОТіК звернулося до господарського суду з позовом, в якому просило стягнути з ТОВ Назар-2011 на свою користь заборгованість за договором купівлі продажу у розмірі 5276790,34 грн., з яких 4738543,70 грн. боргу, 473845,37 грн. штрафу, 52318,72 грн. пені, 12073,55 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ Компанія БОТіК зазначало, що на виконання умов договору купівлі-продажу №02/03-1, укладеного 02.03.2021 між ТОВ Компанія БОТіК та ТОВ Назар-2011, ним було поставлено товар (пшениця 2, 3 класу урожаю 2020) на загальну суму 15915543,70 грн. Проте, відповідачем в порушення умов договору проведено лише часткову оплату за товар на суму 11177000,00 грн., що стало підставою для звернення до суду про стягнення основного боргу, штрафу, пені та 3% річних.

На підтвердження вказаних обставин позивачем до позову надано, зокрема, копії: договору купівлі продажу №02/03-01 від 02.03.2021; специфікації №1 від 02.03.2021; рахунку №32 від 02.03.2021 на суму 16380007,92 грн.; видаткових накладних: №47 від 02.03.2021 на суму 1659840,80 грн., №48 від 03.03.2021 на суму 590863,29 грн., №49 від 04.03.2021 на суму 1727362,84 грн., №56 від 05.03.2021 на суму 900991,43 грн., №57 від 06.03.2021 на суму 1669122,80 грн., №58 від 09.03.2021 на суму 1598506,77 грн., №59 від 10.03.2021 на суму 1347710,66 грн., №60 від 11.03.2021 на суму 1211301,59 грн., №61 від 12.03.2021 на суму 1622985,78 грн., №63 від 17.03.2021 на суму 1286467,62 грн., №62 від 16.03.2021 на суму 940394,46 грн., №64 від 18.03.2021 на суму 685412,33 грн., №65 від 19.03.2021 на суму 674583,33 грн.; ТТН від 02.03.2021, 03.03.2021, 04.03.2021, 05.03.2021, 06.03.2021, 09.03.2021, 10.03.2021, 11.03.2021, 12.03.2021, 16.03.2021, 17.03.2021, 18.03.2021, 19.03.2021; двостороннього акту звірки за березень 2021; претензії від 16.04.2021; банківської виписки за період з 01.03.2021 по 31.03.2021.

22.06.2021 позивач звернувся до суду із заявою, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ Назар-2011 в розмірі ціни позову на суму 5276790,34 грн., які наявні на банківських рахунках (АТ КБ «ПриватБанк», МФО 351533, розрахунковий рахунок НОМЕР_1 ), а також всіх банківських рахунках, що належать ТОВ Назар-2011, виявлених державною виконавчою службою або приватним виконавцем під час виконання ухвали суду, крім арешту грошових коштів, які призначені для виплати заробітної плати працівникам та виконання зобов`язань з оплати загальнообов`язкових податків, зборів та платежів.

В обґрунтування необхідності застосування саме такого засобу забезпечення позову позивач вказує на те, що ТОВ "Назар-2011" протягом тривалого часу не здійснюється жодних дій щодо усунення порушення умов договору шляхом здійснення повної оплати вартості отриманого товару; у відповідача відсутнє будь-яке майно, за рахунок якого позивач зміг би задовольнити свої вимоги, а розмір статутного капіталу є недостатнім для погашення заборгованості.

Вказані обставини на переконання позивача свідчать про те, що у випадку задоволення позову, він не зможе задовольнити свої вимоги за рахунок майна відповідача, а відтак існує імовірність утруднення чи взагалі унеможливлення виконання судового рішення по справі. В свою чергу, накладення арешту на кошти у межах спірної суми забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки надасть можливість виконати рішення у разі задоволення позову та не призведе до втручання у господарську діяльність відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо користування цими коштами відповідачем задля запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позову.

До заяви позивачем додано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо юридичної особи ТОВ Назар-2011 ().

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу від 23.06.2021 зазначив про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення прав та інтересів позивача, а тому здійснивши оцінку адекватності обраного заявником способу забезпечення позову, беручи до уваги, що обраний позивачем вид забезпечення позову не призводить до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, спрямований на ефективний захист і поновлення порушених прав та зможе забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, задовольнив заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у межах ціни позову.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Отже, накладення арешту в межах ціни позову на грошові кошти відповідача, що належать або підлягають передачі або сплаті цьому товариству і знаходяться у нього чи в інших осіб, є одним з визначених законом способів забезпечення позову.

Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Таким чином, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд на підставі поданих заявником доказів має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Предметом позову у даній справі є вимоги ТОВ Компанія БОТіК до ТОВ Назар-2011, про стягнення грошових коштів у розмірі 5276790,34 грн. При цьому, виконання в майбутньому судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме ТОВ Назар-2011 необхідну суму грошових коштів, а, отже, застосування заходу забезпечення позову, обраного ТОВ Компанія БОТіК, безпосередньо пов`язано з предметом позову.

Адекватність такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах ціни позову, дійсно полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

При розгляді заяви ТОВ Компанія БОТіК про забезпечення позову судом першої інстанції було обґрунтовано взято до уваги, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань статутний капітал ТОВ Назар-2011 складає 300000,00 грн., а згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо юридичної особи ТОВ Назар-2011 №261670299 від 15.06.2021 у відповідача відсутнє будь-яке нерухоме майно, за рахунок якого можна було б задовольнити вимоги позивача у цій справі у випадку задоволення позову.

Отже, єдиним джерелом погашення заборгованості за рішенням суду у цій справі фактично можуть бути лише грошові кошти, що акумулюються (перебуватимуть) на рахунках, що належать ТОВ Назар-2011.

Окрім того, відповідно ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено принцип, за яким стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що обраний позивачем захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача не суперечить зазначеним вище вимогам законодавства, є адекватним вимогам, на забезпечення яких він вживається. Такий захід забезпечення позову спрямований не на перешкоджання господарській діяльності відповідача, а саме на збереження грошових коштів останнього до вирішення спору по суті та забезпечує збалансованість інтересів сторін.

В свою чергу, відповідачем не надано доказів на підтвердження своїх заперечень, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту грошових коштів у межах заявленої до стягнення суми порушує його права та інтереси, чи перешкоджає здійсненню його господарської діяльності, або може спричини негативні наслідки для нього (вплинути на його господарську діяльність).

Доводи заявника апеляційної скарги про неправомірність забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать відповідачу, з підстав унеможливлення виплати заробітної плати, колегія суддів відхиляє, адже виокремлення рахунків із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, належить до повноважень виконавчої служби.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що вжитий місцевим господарським судом захід забезпечення позову, а саме накладення арешту на грошові кошти ТОВ Назар-2011 у межах заявленої до стягнення суми, відповідає вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали господарського суду Харківської області від 23.06.2021 у справі №922/2316/21 - без змін.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Назар-2011 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 23.06.2021 у справі №922/2316/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.08.2021.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.О. Фоміна

Суддя О.В. Шевель