УХВАЛА

04 серпня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/11673/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду: Краснова Є. В.,

розглядаючи матеріали касаційної скарги Благодійного Фонду сприяння розвитку гуманітарних та економічних наук "Міжнародний діловий центр" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 (колегія суддів: Яковлєв М. Л., Шаптала Є. Ю., Куксов В. В.) і рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 (суддя Привалов А. І.) у справі

за позовом Благодійного Фонду сприяння розвитку гуманітарних та економічних наук "Міжнародний діловий центр" до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1. Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); 2. Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: 1. Заклад освіти "Центр позашкільної освіти "Веселка"; 2. Приватне акціонерне товариство "Імпульс-МДЦ"; 3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веселка" про визнання незаконним (протиправним) рішення,

ВСТАНОВИВ:

07.07.2021 Благодійний Фонд сприяння розвитку гуманітарних та економічних наук "Міжнародний діловий центр" звернувся із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 (повний текст підписаний 22.06.2021) і рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2021 справу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю.

Перевіривши матеріали касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Предметом даної касаційної скарги є рішення місцевого суду та постанова апеляційного господарського суду. Отже, скаржником оскаржується рішення суду, передбачене пунктом 1 частини першої статті 287 ГПК України.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з відповідним посиланням на статтю 287 цього Кодексу. Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 ГПК України, є вичерпним.

Так поряд із обґрунтуванням норм права, застосованих судом апеляційної інстанції неправильно або з порушенням, на його думку, скаржник має одночасно викласти підстави для такого оскарження (разом чи окремо), визначених частиною другою статті 287 ГПК України: 1) послатися на висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (із зазначенням в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах) (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України); 2) описавши спірні правовідносини, належно обґрунтувати мотиви (з чітким посиланням на норму права: абзац, пункт, частину статті) необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 287 ГПК України); 3) пославшись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та конкретизувавши зміст правовідносин, скаржник має послатися на відповідну норму права, яка не містить такого висновку та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України); 4) посилаючись, як на підставу для оскарження судового рішення, на частини першу, третю статті 310 ГПК України, на скаржника покладається обов`язок обґрунтувати мотиви взаємозв`язку між ухваленням незаконного судового рішення та підставою для його касаційного оскарження, передбаченою статтею 287 цього Кодексу з урахуванням частини першої, третьої статті 310 ГПК України. При цьому на підтвердження зазначених у касаційній скарзі підстав для скасування судових рішень і направленням справи на новий розгляд за пунктом 1 частини третьої статті 310 ГПК України позивач має довести обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 (за сукупністю) частини другої статті 287 ГПК України (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України).

Обґрунтовуючи наявність підстав для касаційного оскарження, заявник посилається на пункти 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України.

В обґрунтування пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 35 ГПК України.

В обґрунтування пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України заявник посилається на застосування апеляційним господарським судом норми права без урахування висновку щодо застосування цієї норми у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.11.2019 у справі № 906/392/18. В той же час посилання позивача в касаційній скарзі на правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у зазначеній постанові - не є очевидним та явним виконанням приписів пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України і пункту п`ятого частини другої статті 290 ГПК України. Так зі змісту касаційної скарги не вбачається, в чому саме полягає невідповідність оскаржуваних судових актів сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду. Більше того скаржник не вказує норму права, яку по іншому застосував суд апеляційної інстанції.

При цьому, слід враховувати, що у разі звернення на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник крім посилання на постанови Верховного Суду має навести формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах.

У зв`язку з вищенаведеним, Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху. Для усунення недоліків касаційної скарги, поданої на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник має вказати норму права та зміст правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також в чому саме полягає невідповідність оскаржених судових рішень сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах.

Частиною третьою статті 169 ГПК України встановлено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Оскільки порядок подання заяви про усунення недоліків саме у вигляді незазначення передбачених вищенаведеними вимогами закону підстав оскарження судових рішень чинним ГПК України не визначений, Суд визначає, що скаржнику необхідно направити заяву про усунення недоліків іншим учасникам справи та надати Суду докази такого направлення.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 169, 174, 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Благодійного Фонду сприяння розвитку гуманітарних та економічних наук "Міжнародний діловий центр" залишити без руху до 03.09.2021.

2. Встановити Благодійному Фонду сприяння розвитку гуманітарних та економічних наук "Міжнародний діловий центр" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

3. Благодійному Фонду сприяння розвитку гуманітарних та економічних наук "Міжнародний діловий центр" надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

4. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 та всім іншим учасникам справи, додавши до заяви про усунення недоліків докази такого направлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов