РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.08.2021Справа № 910/8752/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, буд.10, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МВВ ПРОМ» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Європейська, буд. 14, )

про стягнення 399 059, 09 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національна поліція України звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МВВ ПРОМ» (колишнє найменування - ТОВ «ШВЕЙНА ФАБРИКА «ВІД») з позовом про стягнення штрафних санкцій у розмірі 399 059,09 грн за порушення строку виконання зобов`язання за договором №73НП про закупівлю штормового одягу від 24.04.2020 р.

У позовній заяві позивач вказав, що місце виконання договору здійснювалось за адресою 03115, м.Київ, вул. Святошинська, буд. 27.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 07.06.2021 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановив учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав.

Згідно повідомлення про вручення поштових відправлень ухвалу суду від 07.06.2021 позивач отримав 11.06.2021.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, ухвала суду від 07.06.2021 була надіслана відповідачу на адресу згідно відомостей, зазначених у Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань поштовим відправленням № 489, яке повернене до суду 18.06.2021 із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», однак жодних заяв про зміну місцезнаходження відповідача до суду не надходило.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Положеннями статті 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

24.04.2020 між Національній поліцією України (покупець по договору, позивач) та ТОВ «Швейна Фабрика «ВІД» (постачальник, відповідач), найменування кого змінено на ТОВ «МВВ ПРОМ» був укладений договір № 73 НП про закупівлю форменого одягу (костюм - дощовик ) (код згідно ЄЗС ДК 021:2015-18220000-7), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити покупцю костюми-дощовики (код згідно ЄЗС ДК 021:2015-18220000-7) (товар), а покупець - прийняти і оплатити вказаний товар в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до Специфікації товару (додаток № 1 до договору), предметом поставки є костюм - дощовик у кількості 8200 штук, ціна за одиницю 798,42 грн з ПДВ, всього 1 091 174,00 грн.

Відповідно до п.5.1 договору визначено строк поставки товару протягом 45 календарних днів включно з дати набрання чинності цього договору, за адресою покупця у місті Києві (вул.Святошинська, 27, м.Київ, 03115). У разі, якщо останній день припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем поставки вважається перший за ним робочий день.

У п.5.2 договору узгоджено, що датою поставки товару вважається дата підписання уповноваженими представниками сторін накладної.

Згідно п.12.1, договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, редакції покупця та діє до 31 грудня 2020 року, але в будь-якому випадку - до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач на виконання умов договору за видатковими накладними № 48 від 16.06.2020 на суму 546 119,28 грн, №62 від 03.08.2020 на суму 415 178,40 грн, № 75 від 17.08.2020 на суму 1 060 301,76 грн, № 83 від 26.08.2020 на суму 399 210,00 грн, № 92 від 03.09.2020 на суму 265 873,86 грн, № 104 від 16.09.2020 на суму 564 482,94 грн поставив, а позивач прийняв обумовлений товар на загальну суму 3 251 166,24 грн. Вказані накладні підписані та скріплені печатками обох сторін без зауважень.

Умовами п.9.2 договору визначено, що за порушення строків виконання зобов`язання щодо поставки товару з постачальника стягується пеня у розмірі 0,1% відсотка від вартості товару,з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Посилаючись на порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині своєчасної поставки товару у визначений строк (09.06.2020), позивач на підставі п.9.2 здійснив нарахування до стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 399 059,09 грн за порушення строку виконання зобов`язання за договором, а саме 209 705,80 грн пені та 189 353,29 грн штрафу.

Розглянувши даний спір по суті заявлених вимог, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

В розумінні п.5.1 договору, строк виконання зобов`язання відповідача з поставки погодженого сторонами у Специфікації до договору товару настав 08.06.2020.

За розрахунком позивача вказаний строк настав 09.06.2020.

Як встановлено судом на підставі поданих доказів, та відповідачем не спростовано, в порушення умов договору відповідач поставив товар за видатковими накладними № 48 від 16.06.2020, №62 від 03.08.2020, № 75 від 17.08.2020, № 83 від 26.08.2020, № 92 від 03.09.2020, № 104 від 16.09.2020 із прострочення визначеного строку поставки.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафних санкцій за договором у заявленій сумі 399 059,09 грн, а саме: 209 705,80 грн пені, розрахунок яких здійснено по кожній поставці та 189 353,29 грн штрафу, нарахованого на суму 2 705 046,96 грн вартості поставленого товару із простроченням строку поставки понад 30 днів, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість.

Матеріалами справи встановлено, що 05.11.2020 позивач звертався до відповідача засобами поштового зв`язку із претензією № 5370/26/3-2020 від 04.11.2020 по договору №73НП від 24.04.2020 про стягнення штрафних санкцій за неналежне виконання договірних зобов`язань в частині дотримання строків поставки. Вказана вимога залишена останнім без задоволення.

Доказів оплати відповідачем заявленої суми 399 059,09 грн штрафних санкцій, у т.ч. станом на час розгляду справи по суті спору, суду не надано.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач належними засобами доказування підстав для звільнення його від відповідальності за порушення виконання зобов`язань не довів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Національної поліція України до Товариства з обмеженою відповідальністю «МВВ ПРОМ» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 399 059,09 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236 - 240, 248-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МВВ ПРОМ» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Європейська, буд. 14, ) на користь Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, буд.10, ) 399 059 (триста дев`яносто дев`ять тисяч п`ятдесят дев`ять) грн. 09 коп штрафних санкцій, 5985 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 89 коп витрат по сплаті судового збору.

3. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак