ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2021 справа № 914/1027/21

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І. за участю секретаря судового засідання Бернацької Л.В., розглянув матеріали

за позовом: Червоноградської міської ради Львівської області, м. Червоноград, Львівська область,

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Горбачева Сергія Вікторовича, м. Львів,

предмет спору: зобов`язання демонтувати тимчасову споруду,

підстава позову: закінчення терміну дії паспорта прив`язки,

за участю представників:

позивача: Коблик Любомир Андрійович - представник на підставі довіреності № 2914/1-3 від 05.04.2021 року, рішення від 26.01.2021 року про затвердження положення про юридичний відділ, розпорядження від 25.01.2021 року про переведення на посаду головного спеціаліста юридичного відділу,

відповідача: Брух Андрій Олексійович- адвокат, ордер серії ВС №1045687.

ПРОЦЕС

19.04.2021 року до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Червоноградської міської ради Львівської області до Фізичної особи - підприємця Горбачева Сергія Вікторовича про зобов`язання демонтувати тимчасову споруду для провадження підприємницької діяльності.

Ухвалою суду від 26.04.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Відводів складу суду сторонами не заявлено.

15.06.2021 року на електронну адресу суду надійшов відзив від відповідача, а 16.06.2021 року відзив подано через канцелярію суду.

16.06.2021 року та 24.06.2021 року позивачем подано відповідь на відзив.

У судовому засіданні 30.06.2021 року за участю представників обох сторін закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 21.07.2021 року.

У судове засідання 21.07.2021 року з`явився представники сторін. Представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача заперечив стосовно позовних вимог.

У судовому засіданні 21.07.2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

Позивачем заявлено вимоги про зобов`язання відповідача демонтувати тимчасову споруду для провадження підприємницької діяльності, розміщену на орендованій відповідачем згідно з договором від 25.06.2018 року земельній ділянці. Позивач стверджує, що відповідач Червоноградську міську раду про намір продовжити дію договору оренди землі від 25.06.2018 року, строк дії якого закінчився 24.06.2019 року, письмово не повідомляв, з відповідною заявою не звертався. Відповідно, договір оренди землі від 25.06.2018 № 44 на новий строк не поновлювався і строк дії договору становив до 24.05.2019 року, що також підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позивач зазначає, що на земельній ділянці відповідачем розміщено стаціонарну тимчасову споруду для провадження підприємницької діяльності розміром 6,4 х 3,6 м, паспорт прив`язки якої дійсний до 06.05.2018 року. Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності передбачено, що у разі закінчення строку дії паспорта прив`язки тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу.

Відповідач стосовно позовних вимог заперечує. Стверджує, що договір оренди земельної ділянки вважається продовженим на тих самих умовах і на той самий строк на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та у зв`язку з відсутністю будь-яких повідомлень зі сторони позивача упродовж місяця після закінчення строку дії договору 24.05.2019 року; що після 24.05.2019 року він продовжує користуватись земельною ділянкою та сплачувати платежі до бюджету.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ІЗ МАТЕРІАЛІВ СПРАВИ

06.05.2015 року між сторонами спору укладено договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення для обслуговування торгового павільйону, яка знаходяться в м. Червоноград, вул. В. Стуса, 26 "б", кадастровий номер :02:009:0032, загальною площею 0,0047 га.

Договір укладено на 3 роки.

Згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки від 06.05.2015 року земельна ділянка передана орендарю.

25.06.2015 року Фізичній особі - підприємцю Горбачеву Сергію Вікторовичу видано паспорт прив`язки на стаціонарний павільйон для провадження підприємницької діяльності на вул. Стуса, 26 «б» в м. Червонограді, реєстраційний номер 16-2631, який дійсний до 06.05.2018 року.

Згідно з листом Управління містобудування та архітектури від 02.04.2021 року, адресованого начальнику юридичного відділу, повідомлено, що термін дії паспорта прив`язки від 25.06.2015 року закінчився 06.05.2018 року і підприємець Горбачов С.В. із заявою щодо продовження терміну дії відповідного паспорта не звертався.

Після закінчення строку дії договору від 06.05.2015 року, 24.05.2018 року рішенням Червоноградської міської ради Львівської області № 891 Фізичній особі - підприємцю Горбачеву Сергію Вікторовичу продовжено до 24.05.2019 року оренду земельної ділянки, площею 0,0047 га для обслуговування торгового павільйону, яка знаходяться в м. Червоноград, вул. В. Стуса, 26 «б».

25.06.2018 року територіальна громада Червоноградської міської ради (згідно з договором - орендодавець, відповідно до матеріалів справи - позивач) та ФОП Горбачев Сергій Вікторович (згідно з договором - орендар, відповідно до матеріалів справи - відповідач) уклали договір оренди землі № 44 (надалі по тексту рішення - договір). Згідно з договором орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, з кадастровим номером :02:009:0032, яка розташована в м. Червоноград, вул. Стуса, 26 «б», площею 0,0047 га. (п. 1, п. 2).

Договір укладено до 24 травня 2019 року (п. 8).

Претензією від 05.10.2020 року позивач звертався до відповідача із вимогами демонтувати стаціонарну тимчасову споруду (торговий павільйон) на земельній ділянці, площею 0,0047 га, у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди землі від 25.06.2018 року.

Претензією від 22.02.2021 року позивач вимагав до 19 березня 2021 року демонтувати стаціонарну тимчасову споруду (торговий павільйон) на вказаній земельній ділянці.

05.04.2021 року представниками позивача складено акт перевірки розміщення стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності фізичною-особою підприємцем Горбачевим Сергієм Вікторовичем вул. Стуса, 26 «б» в м. Червонограді та встановлено, що фізичною-особою підприємцем Горбачевим Сергієм Вікторовичем не виконано вимоги від 22.02.2021 року №3/21-1569/2-17 та не демонтовано стаціонарну тимчасову споруду для провадження підприємницької діяльності розмірами 6,4 х 3,6 м на земельній ділянці на вул. Стуса, 26 «б» в м. Червонограді (кадастровий номер :02:009:0032).

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно земельної ділянки, кадастровий номер :02:009:0032, площею (га): 0.0047, за адресою Львівська обл., м. Червоноград, вулиця Стуса В., 26 "б", 22.05.2015 року зареєстровано право оренди зі строком дії 24.05.2019 року.

11.05.2021 року Червоноградським РВП ГУНП у Львівській області складно протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого виявлено здійснення продажу сигарет поштучно із приміщення торгового павільйону по вул. Стута, 26 Б у м. Червоноград, близько 10:50 год - 11:00 год., чим вчинено порушення, передбачене ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідачем подано податкову декларацію з плати за землю за 2019 рік, за 2020 рік та за 2021 рік, та відомості про відсутність залишків несплачених платежів у 2019 - 2021 роках.

24.06.2021 року Червоноградською міською радою прийнято рішення № 557 про відмову Фізичній особі - підприємцю Горбачеву С.В. у продовженні терміну дії договору оренди землі для обслуговування торгового павільйону у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди землі та про відмову у врегулюванні спору в судовому або позасудовому порядку чи шляхом укладення мирової угоди.

Дані факти матеріалами справи підтверджені, сторонами не спростовані.

ВИСНОВКИ СУДУ

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю з огляду на таке.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається із матеріалів справи, внаслідок укладення 06.05.2015 року та повторно 25.06.2018 року між сторонами договору оренди земельної ділянки між сторонами існують правовідносини оренди землі.

Так, договір від 06.05.2015 року закінчив свою дію у строк, визначений договором, що сторони не заперечують. Інший договір від 25.06.2018 року згідно з його змістом укладено до 24 травня 2019 року (п. 8 договору). Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 договору).

Відповідно до Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на травень 2019 року, ст. 33 передбачала, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення ( ч.ч 1-5 ст. 33).

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (ч. 6 ст. 33).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Як вбачається з матеріалів справи, докази звернення орендаря до орендодавця у вказаний в Законі чи в інший строк до закінчення строку дії договору, тобто до 24.05.2019 року, у матеріалах справи відсутні. Відсутні також і докази звернення орендодавця до орендаря із запереченнями у поновленні договору оренди упродовж одного місяця після закінчення строку договору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 159/5756/18 вказала таке.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею ЗЗ Закону України «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі»). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18), згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Відповідно до встановлених обставин жодною зі сторін на час закінчення визначеного в договорі строку його дії - 25.06.2019 року не було вчинено дій, передбачених ст. 33 Закону України «Про оренду землі» для поновлення договору оренди від 25.06.2018 року. Відтак, відповідний договір вважається таким, що закінчив свою дію у визначений договором строк.

Аналізуючи підстави позову, суд також зазначає, що наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21.10.2011 року № 244 затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності. Відповідно до вказаного порядку стаціонарна тимчасова споруда - споруда, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей і по зовнішньому контуру площу до 30 кв.м.

Зі схеми благоустрою прилеглої території ТС М 1:500 вбачається, що площа тимчасової споруди (торгового павільйону) становить 6,40 * 3,60 м.

Відповідно до п. 2.1 Порядку підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди.

Відповідно до п. 2.29 Порядку у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки тимчасової споруди, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу.

Як вбачається з матеріалів справи, за умов, коли термін дії паспорта прив`язки тимчасової споруди закінчився, відповідна тимчасова споруда не демонтована. Наведене суперечить приписам законодавства.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено з матеріалів справи та не спростовано сторонами, строк дії договору оренди земельної ділянки та паспорта прив`язки тимчасової споруди, яка розташована на відповідній земельній ділянці, закінчився у 2019 та у 2018 роках. Відтак, розміщення тимчасової споруди на земельній ділянці у м. Червоноград по вул. Стуса, 26 «б» є безпідставним.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка, кадастровий номер :02:009:0032, площею (га): 0.0047, за адресою Львівська обл., м. Червоноград, вулиця Стуса В., 26"б" належить на праві комунальної власності територіальній громаді в особі Червоноградської міської ради.

Згідно зі ст. 12 Земельного кодексу України розпорядження землями комунальної власності територіальних громад належить до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин.

Як обґрунтовано зазначає позивач, нездійснення відповідачем демонтажу тимчасової споруди після закінчення терміну дії паспорта прив`язки на її розміщення та після закінчення договору оренди землі порушує право комунальної власності територіальної громади в особі Червоноградської міської ради, оскільки перешкоджає розпорядженню відповідною земельною ділянкою. За таких обставин суд доходить висновку, що позовна вимога про зобов`язання відповідача демонтувати стаціонарну тимчасову споруду є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Водночас, суд зазначає, що суд не покладає в обґрунтовування прийнятого рішення всі докази, надані позивачем. Зокрема, суд звертає увагу, що неналежним доказом є протокол про адміністративне правопорушення від 11.05.2021 року, адже такий не спрямований на доказування підстав позову.

Крім цього, суд зазначає, що в межах даного спору суд не дає правової оцінки діям позивача стосовно порядку прийняття рішення 24.05.2018 року про продовження відповідачу до 24.05.2019 року оренди земельної ділянки та укладення договору оренди земельної ділянки 25.06.2018 року за обставин, коли паспорт прив`язки тимчасової споруди уже закінчив свою дію, оскільки такі обставини не входять до предмету спору.

Аналізуючи заперечення відповідача, суд звертає увагу, що стороною не подано жодних доказів на підтвердження висловленого про те, що він звертався про продовження терміну дії договору прив`язки, але такий не продовжувався як через карантин, так і через зміну законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як передбачено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.09.2020 року у справі № 910/16505/19, тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Суд вважає, що якщо існує певний юридичний факт, який входить до предмету доказування у справі, то мають бути наявні відповідні докази на підтвердження цього факту або об`єктивні причини та розумне пояснення їх відсутності. Однак, якщо сторона з тих чи інших причин не доводить певну важливу для розгляду справи обставину, то суд, оцінюючи докази «за внутрішнім переконанням» вирішує, чи мав місце певний факт, що підлягає доказуванню, чи він є просто надуманим.

Аналізуючи твердження та подані на їх підтвердження докази позивачем і ненадання доказів на підтвердження своєї позиції відповідачем щодо вжиття заходів для продовження дії паспорта прив`язки тимчасової споруди, керуючись наведеним критерієм доказування, суд доходить висновку, що зазначені вище докази, надані позивачем, відповідають критеріям належності та вірогідності, тому вважаються такими, що підтверджують зазначену позивачем обставину закінчення строку дії відповідного документа та непродовження його дії.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розподіляючи витрати зі сплати судового збору, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Зобов`язати фізичну особу-підприємця Горбачева Сергія Вікторовича ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) демонтувати стаціонарну тимчасову споруду для провадження підприємницької діяльності розмірами 6,4 х 3,6 м на земельній ділянці за адресою Львівська область, м. Червоноград, вул. В. Стуса, 26 «б» (кадастровий номер :02:009:0032).

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Горбачева Сергія Вікторовича ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Червоноградської міської ради Львівської області (80100, Львівська обл., місто Червоноград, проспект Шевченка, будинок 19, ідентифікаційний код юридичної особи 26269722) 2 270,00 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 30.07.2021 року.

Суддя Р.І. Матвіїв