ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" серпня 2021 р.м.ХарківСправа № 922/1915/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревиче М.О.

розглянувши справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Наука-М", м. Харків
про зобов`язання вчинити певні дії
за участю представників:

позивача - Скворцова Н.О.

відповідача - Ямполець І.С.

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада (позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Наука-М" (відповідач) згідно якої просить суд зобов`язати відповідача здійснити за власний рахунок знесення самочинних прибудов, влаштованих до фасаду нежитлових будівель літ. А-2 та літ. Б-2 по вул. Аравійській, 24 у м. Харкові та привести у стан, що існував до здійснення самочинного будівництва, а саме відповідно до інвентаризаційної справи № 82282 Комунального підприємства Харківське міське бюро технічної інвентаризації та наявних у справі поверхових планів та експлікацій на зазначений об`єкт нерухомого майна.

В обґрунтування позову позивач вказує, що виконані роботи з влаштування одноповерхових прибудов до нежитлових будівель літ. "А-2" (орієнтовними розмірами 4х5) та літ. "Б-2" (орієнтованими розмірами 17х30) без декларативно-дозвільних документів, є самочинним будівництвом без документів дозвільного характеру на проведення будівель робіт.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.05.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання.

Відповідач, через канцелярію суду 14.06.2021 за вх.№ 13839, надав відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Позивач, через канцелярію суду 24.06.2021 за вх.№ 14899, надав відповідь на відзив, яка судом долучена до матеріалів справи.

Відповідач, через канцелярію суду 12.07.2021 за вх.№ 16088, надав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України.

В обґрунтування клопотання відповідач вказує, що даний позов Харківської міської ради з вимогами про знесення самочинного будівництва, що поданий у зв`язку з невиконанням відповідачем відповідних вимог позивача, як суб`єкта владних повноважень, належить до юрисдикції адміністративних судів.

Позивач, через канцелярію суду 02.08.2021 за вх.№ 17974, надав відповідь на клопотання, згідно якої просить суд відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», розділу 8 Правил благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням Харківської міської ради від 16.11.2011 № 504/11 (зі змінами та доповненнями) (далі - Правила благоустрою території міста Харкова) на підставі направлення № 37-Н від 09.10.2020 для проведення перевірки благоустрою міста Харкова (далі - перевірка), виданого начальником Інспекції з благоустрою, головними спеціалістам - інспекторами з благоустрою сектору контролю за станом благоустрою у сфері житлово-комунального господарства Інспекції з благоустрою (далі - інспектори з благоустрою) проведено перевірку благоустрою міста Харкова, а саме території по вул. Аравійській, 24 у м. Харків.

Інспекторами з благоустрою складено Акт перевірки благоустрою міста Харкова № 37-А від 22.10.2020 про порушення п. 1 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (на об`єктах благоустрою забороняється виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом), п. 1 ч. 2 ст. 18 (підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію), п. 4.2.2. (здійснювати благоустрій території житлової та громадської забудови з урахуванням вимог використання цієї території відповідно до затвердженої містобудівної документації, а також встановлених державних стандартів, норм і правил), п. 5.7.1.1. (на об`єктах благоустрою забороняється виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом) Правил благоустрою території міста Харкова та видано Припис із вимогою про усунення порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою територій міста Харкова № 37-П від 16.10.2020.

Вимоги цього припису відповідачем виконано не було.

У зв`язку з цим Харківська міська рада звернулася до суду з даним позовом про захист права комунальної власності на земельну ділянку відповідно до частини четвертої статті 376 ЦК України.

У позовній заяві Харківська міська рада зазначає, що виконані роботи з влаштування одноповерхових прибудов до нежитлових будівель літ. "А-2" (орієнтовними розмірами 4х5) та літ. "Б-2" (орієнтованими розмірами 17х30) без декларативно-дозвільних документів, є самочинним будівництвом без документів дозвільного характеру на проведення будівель робіт.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд приходить до висновку про те, що спірні правовідносини мають публічно-правовий характер і тому спір, що з них виник не підлягає розгляду в господарському суді.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Відповідно до підпункту 3 пункту б частини першої статті 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу (аналогічна норма закріплена у статті 14 Закону України "Про основи містобудування").

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про основи містобудування" державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Рішенням Харківської міської ради "Про внесення змін до структури виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання" від 19.08.2020 №2225/20 в структурі апарату міської ради та виконавчого комітету створено Інспекцію з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради.

Відповідно до Положення про Інспекцію з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Інспекція з благоустрою має право: складати акти перевірок, обов`язкові до виконання приписи щодо необхідності усунення порушень вимог Правил благоустрою території міста Харкова; забезпечувати здійснення демонтажу самовільно (незаконно) встановлених об`єктів, виявляти факти самочинного будівництва тощо (підпункти 3.3.3., 3.3.6., 3.3.7. пункту 3.3.).

Відповідно до статті 23 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", до об`єктів благоустрою території житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, на яких розміщені об`єкти житлової забудови, громадські будівлі та споруди, інші об`єкти загального користування.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України).

Водночас частиною сьомою цієї ж статті визначено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

З матеріалів справи судом встановлено, що Харківська міська рада звернулася з позовом про зобов`язання відповідача здійснити за власний рахунок знесення самочинних прибудов, влаштованих до фасаду нежитлових будівель літ. А-2 та літ. Б-2 по вул. Аравійській, 24 у м. Харкові в межах наданих їй законами повноважень відповідного контролю, що підтверджується відповідним Актом перевірки та Приписом про усунення порушень (т.1, а.с. 38-43).

Отже, спірні правовідносини в даній справі обумовлені реалізацією позивачем передбачених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності. Здійснення такого державного контролю означає обов`язковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного суб`єкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а отже, і публічно-правову природу таких правовідносин.

Про управлінський характер спірних відносин, окрім іншого, свідчить виданий позивачем відповідачеві Припис про усунення порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою території міста Харкова від 16.10.2020 №37-П (т.1, а.с.38). Видання однією стороною правовідносин обов`язкових до виконання іншою стороною правовідносин приписів, наказів, розпоряджень тощо є проявом нерівності суб`єктів цих відносин. Ознакою ж приватних відносин є рівність їх учасників. Тобто, неможливість видачі однією стороною актів обов`язкових для іншої сторони.

Це означає, що позивач, видавши відповідачеві названий вище припис, здійснив управлінську дію, яка обумовила спірні правовідносини. Наслідки невиконання цього припису також носять публічно-правовий характер. Відповідно, спори, що виливають з невиконання припису, є публічно-правовими спорами.

При цьому, як вбачається з положень чинного законодавства наявність припису не є обов`язковою умовою для звернення до суду із позовом про знесення самочинного будівництва в порядку частини четвертої статті 376 ЦК України.

Тобто, наразі позивач мав два альтернативні засоби захисту. Перший адміністративний шляхом видачі в якості суб`єкта владних повноважень акту, що обов`язковий до виконання іншою стороною. Другий приватно правовий шляхом звернення до суду в статусі власника земельної ділянки з позовом до порушника права власності про знесення самочинного будівництва.

Видавши припис позивач обрав перший шлях адміністративний. Отже і позови про усунення перешкод на цьому шляху (про примусове виконання вимог припису, зокрема) повинні вирішуватись в порядку адміністративного судочинства. Посилання позивачем у позові на норми цивільного законодавства не змінює управлінської суті спірних відносин.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального та процесуального права у подібних відносинах викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 та від 11.04.2018 у справах №14-48цс18 та №11-96апп18 і від 15.05.2018 та 20.05.2018 у справах №11-346апп18 та №14-92цс18, від 02.04.2019 у справі №914/2584/17.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що спір, який є предметом даної справи, є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовує у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення та усунення порушень у сфері містобудівної діяльності шляхом знесення самочинних прибудов.

Аналогічна правова позиція викладена Східним апеляційним господарським судом у постанові від 13.07.2021 у справі № 922/439/21.

Між тим згідно з частиною першою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною першою статті 20 ГПК України унормовано, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Справою ж адміністративної юрисдикції, відповідно до частини першої статті 4 КАС України є публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За пунктом 5 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Таким чином, даний позов Харківської міської ради належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

За таких обставин клопотання відповідача про закриття провадження у справі підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. За змістом ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Отже, закриття провадження у цій справі через встановлені судом обставини, що унеможливлюють розгляд цієї справи за правилами господарського судочинства не є свідченням позбавлення позивача права на розгляд його справи в суді.

Згідно ч. 2 ст. 231 ГПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Щодо клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи, суд зазначає, що дане клопотання судом не розглядалося, оскільки провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 20, 231, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Закрити провадження у справі № 922/1915/21.

2. Роз`яснити позивачеві, що розгляд даного спору віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 255 - 257 ГПК України, до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту ухвали, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.08.2021.

Суддя А.М. Буракова