ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2021м. ДніпроСправа № 904/4289/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Симбірьової К.В.

за позовом Державного підприємства "38 відділ інженерно-технічних частин", Дніпропетровська область, м. Кам`янське

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", Дніпропетровська область, м. Жовті Води

про стягнення 24 339 197,43 грн.

Представники:

від позивача: Тимофієв Є.Л., посв.адв. № 1618 від 08.10.2018

від відповідача: Левченко І.А., посв.адв. № 1951 від 22.03.2019

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "38 відділ інженерно-технічних частин" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 31 393 971,77 грн., з яких: 29 638 457,38 грн. основний борг, 1 755 514,39 грн. пеня.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на охорону об`єктів Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" підрозділом ВВО ДП "38 ВІТЧ" № 1034/17 від 23.12.2019 в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою від 21.04.21 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 19.05.2021.

05.05.2021 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

17.05.2021 позивач подав відповідь на відзив.

19.05.2021 позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача 28 055 758,65 грн., з яких: 25 468 457,38 грн. основний борг, 2 587 301,27 грн. пеня.

Ухвалою від 19.05.2021 відкладено підготовче засідання на 22.06.2021.

22.06.2021 відповідач подав до суду заяву про зменшення розміру пені.

22.06.2021 позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача 24 339 197,43 грн., з яких: 21 751 896,16 грн. основний борг, 2 587 301,27 грн. пеня.

Ухвалою від 22.06.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 22.07.2021 включно; відкладено підготовче засідання на 05.07.2021.

Ухвалою суду від 05.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 04.08.2021.

27.07.2021 позивач подав до суду заяву про відмову від частини позовних вимог, в якій зазначив, що 15.07.2021 відповідач сплатив частину основного боргу у розмірі 4 000 000,00 грн. У Зв`язку із чим позивач відмовляється від частини позовних вимог у розмірі 4 000 000,00 грн. основного боргу.

У судове засідання 04.08.2021 з`явились представники позивача та відповідача.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2019 між Державним підприємством "38 відділ інженерно-технічних частин" (виконавець) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (замовник) було укладено договір № 1034/17 на охорону об`єктів Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" підрозділом ВВО ДП "38 ВІТЧ" (далі - договір).

За цим договором виконавець зобов`язується надавати послуги з охорони об`єктів Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" протягом 2020-2022 років відповідно до вимог Закону України «Про охоронну діяльність», тощо. За цим договором замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконавцю послуги з охорони об`єктів на умовах цього договору (п. 2.1. договору).

Замовник передає, а виконавець приймає під охорону об`єкти замовника, зазначені в розділах 8, 10 Акту МВК та Дислокації об`єктів ДП «Схід ГЗК», погодженої з виконавцем і затвердженої замовником (додаток № 1 до договору). Виконавець здійснює нагляд (періодичний контроль) за об`єктами замовника зазначених в Дислокації об`єктів ДП "Схід ГЗК», які знаходяться під наглядом (періодичним контролем), погодженої з виконавцем і затвердженої замовником (додаток № 3 до договору) (п. 3.1. договору).

Забезпечення охорони, пропускного та внутрішньооб`єктового режиму на об`єктах замовника, порядку дій у надзвичайних ситуаціях у випадку диверсій на об`єктах, приймання об`єктів під охорону та заходів з охорони державної таємниці, здійснюється виконавцем на підставі діючих на час укладання цього договору організаційно-розпорядчих документів ДП "СхідГЗК" до розроблення нових таких документів (п. 3.2. договору).

Сума даного договору визначається затвердженим кошторисом витрат на охорону об`єктів ДП «Схід ГЗК» силами особового складу ВВО ДП "38 ВІТЧ" на рік (додаток № 2 до договору), який є невід`ємною частиною дійсного договору. Загальний розмір щомісячної плати за надані послуги з охорони об`єктів ДП "Схід ГЗК" на дату укладання цього договору становить 6 935 980,68 грн., у тому числі ПДВ - 1 155 996,78 грн. Загальна сума договору на рік складає 83 231 768,16 грн., у т.ч. ПДВ - 13 871 961,36 грн. Загальна сума договору на 2020 - 2022 роки складає 249 695 304,48 грн., у т.ч. ПДВ - 41 615 884,08 грн. (п. 4.1. договору).

Відповідно до п. 4.2. договору порядок оплати:

В термін до 5 числа місяця, наступного за звітним, виконавець та замовник оформляють акт виконаних робіт, який підтверджує факт надання охоронних послуг замовнику за звітний період (п. 4.2.1. договору).

Замовник здійснює щомісячну оплату до договору на підставі наданого виконавцем рахунку за надання охоронних послуг та затвердженого сторонами акту виконаних робіт, шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця (п. 4.2.2. договору).

Оплата щомісячної суми договору здійснюється до 10 числа місяця, що слідує після звітного (п. 4.3. договору).

За несвоєчасну оплату виконавцю за здійснення охоронних послуг по умовам дійсного договору за вини замовника, замовнику нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення (п. 4.5. договору).

Замовник зобов`язаний вчасно і в повному обсязі оплачувати надані виконавцем послуги відповідно до умов цього договору (п. 6.2.17. договору).

Цей договір укладається терміном до 31.12.2022 та вступає в силу з 01.01.2020. Строк дії договору може бути змінений за згодою сторін, шляхом підписання сторонами додаткової угоди, або іншого завчасного письмового узгодження шляхом направлення відповідних листів та отримання позитивної відповіді сторони (п. 11.1. договору).

Позивач зазначає, що на виконання умов договору у період з серпня 2020 року по грудень 2020 року надав відповідачу послуги на загальну суму 34 679 903,40 грн., на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками акти здачі-приймання робіт (надання послуг):

- № 489 від 05.09.2020 про надання послуг за серпень 2020 року на суму 6 935 980,68 грн. з ПДВ (а.с. 20);

- № 549 від 05.10.2020 про надання послуг за вересень 2020 року на суму 6 935 980,68 грн. з ПДВ (а.с. 21);

- № 610 від 05.11.2020 про надання послуг за жовтень 2020 року на суму 6 935 980,68 грн. з ПДВ (а.с. 22);

- № 672 від 05.12.2020 про надання послуг за листопад 2020 року на суму 6 935 980,68 грн. з ПДВ (а.с. 23);

- № 5 від 05.01.2021 про надання послуг за грудень 2020 року на суму 6 935 980,68 грн. з ПДВ (а.с. 24).

Вказані акти підписані сторонами та скріплені їх печатками без жодних зауважень чи заперечень.

Відповідно до п. 4.3. договору оплата щомісячної суми договору здійснюється до 10 числа місяця, що слідує після звітного.

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за надані послуги сплатив лише частково, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 17 751 896,16 грн.

22.06.2021 позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача 24 339 197,43 грн., з яких: 21 751 896,16 грн. основний борг, 2 587 301,27 грн. пеня.

27.07.2021 позивач подав до суду заяву про відмову від частини позовних вимог, в якій зазначив, що 15.07.2021 відповідач сплатив частину основного боргу у розмірі 4 000 000,00 грн. У Зв`язку із чим позивач відмовляється від частини позовних вимог у розмірі 4 000 000,00 грн. основного боргу.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України).

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення (ч. 2 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України).

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (ч. 3 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Заявлена відмова від позову не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

За таких обставин суд приймає відмову позивача від позову.

Господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом (п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на викладене, провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 4 000 000,00грн. підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відмовою позивача від позову та прийняттям такої відмови судом.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію № 118 від 29.01.2021 (а.с. 27-28), в якій вимагав сплатити заборгованість.

В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаної претензії позивач надав до суду копії опису вкладення та накладної Укрпошти.

Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на претензію не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати наданих послуг в сумі 17 751 896,16 грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 17 751 896,16 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 2 587 301,27 грн. за загальний період з 11.07.2020 по 20.04.2021.

Господарський суд зазначає, що нарахування пені здійснено на заборгованість за актами:

- № 357 від 05.07.2020 про надання послуг за червень 2020 року на суму 6 935 980,68 грн. з ПДВ (а.с. 85);

- № 433 від 05.08.2020 про надання послуг за липень 2020 року на суму 6 935 980,68 грн. з ПДВ (а.с. 95);

- № 489 від 05.09.2020 про надання послуг за серпень 2020 року на суму 6 935 980,68 грн. з ПДВ (а.с. 20);

- № 549 від 05.10.2020 про надання послуг за вересень 2020 року на суму 6 935 980,68 грн. з ПДВ (а.с. 21);

- № 610 від 05.11.2020 про надання послуг за жовтень 2020 року на суму 6 935 980,68 грн. з ПДВ (а.с. 22);

- № 672 від 05.12.2020 про надання послуг за листопад 2020 року на суму 6 935 980,68 грн. з ПДВ (а.с. 23);

- № 5 від 05.01.2021 про надання послуг за грудень 2020 року на суму 6 935 980,68 грн. з ПДВ (а.с. 24).

Відповідно до п. 4.5. договору за несвоєчасну оплату виконавцю за здійснення охоронних послуг по умовам дійсного договору за вини замовника, замовнику нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені позивача та встановлено, що він виконаний неправильно.

Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі 2 582 698,53 грн. З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 20 334 594,69 грн., з яких: 17 751 896,16 грн. основний борг, 2 582 698,53 грн. пеня.

Під час судового розгляду справи відповідач подав до суду клопотання про зменшення розміру пені на 90%.

Своє клопотання відповідач обґрунтовує наступним. Неналежне виконання ДП «СхідГЗК» своїх договірних зобов`язань спричинене не з вини відповідача, а з незалежних від нього підстав. Відсутність коштів прямо пов`язана з невиконанням своїх договірних зобов`язань ДП «НАЕК «Енергоатом», який є єдиними покупцем продукції ДП «СхідГЗК»: уранового оксидного концентрату у 2020-2021 рр. Тобто, ДП «СхідГЗК» без належного і своєчасного фінансування з боку ДП «НАЕК «Енергоатом», передбаченого умовами договору та систематичного невиконання з боку ДП «НАЕК «Енергоатом» «Графіка платежів за УОК», стало логічним наслідком порушення ДП «СхідГЗК» інших договірних зобов`язань з контрагентами. Зазначив, що з урахуванням систематичних порушень графіку платежів з боку ДП «НАЕК «Енергоатом», підприємство відповідача було фактично виведено у тимчасовий простій, систематичне перенесення строків виплати заробітної плати працівникам підприємства. Також у зв`язку з недофінансуванням, ДП «СхідГЗК» систематично отримувало попередження про відключення електроенергії та газопостачання. До того ж за результатом виконання сторонами договору, збитки позивачу в розумінні ст. 16 Цивільною кодексу України, взагалі завдані не були. Стягнення з ДП «СхідГЗК» заявленої суми неустойки фактично призведе до неплатоспроможності підприємства. Так, за результатами 2020 року відповідно до Звіту про фінансовий стан ДП «СхідГЗК» (Форма № 1): кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги складає 347 393 тис. грн. (рядок 1615); заборгованість із розрахунків з бюджетом складає 54 554 тис. грн. (рядок 1620); заборгованість з оплати праці 51 071 тис. грн. (рядок 1630); кредиторська заборгованість за одержаними авансами 620 002 тис. грн. (рядок 1635). Відповідно до Звіту про фінансові результати (Форма № 2), збитки підприємства складають 550 199 тис. грн. (рядок 2355). В свою чергу, за результатами 1 кварталу 2021 року відповідно до Звіту про фінансовий стан ДГТ «СхідГЗК» (Форма № 1): кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги складає 566 504 тис. грн. (рядок 1615); заборгованість із розрахунків з бюджетом складає 103 144 тис. грн. (рядок 1620); заборгованість з оплати праці 28 599 тис. грн. (рядок 1630); кредиторська заборгованість за одержаними авансами 732 033 тис. грн. (рядок 1635). Відповідно до Звіту про фінансові результати (Форма № 2), збитки підприємства складають 341 118 тис. грн. (рядок 2355). Вказані обставини не надають можливості співпрацювати з іншими підприємствами та вчасно проводити з ними розрахунки. Сума, заявлена до стягнення, є досить великою, і сплата всієї суми одразу може призвести до зупинки діяльності підприємства. Запровадження заходів примусового стягнення вищезазначеної суми, яка для ДП «СхідГЗК» є дуже суттєвою, призведе до тривалого блокування рахунків підприємства, що, у свою чергу стане причиною затримки виплати заробітної плати, сплати податків та інших обов`язкових платежів, неможливості сплати комунальних платежів, закупки виробничо-господарської продукції та зупинення виробництва, а також - до неможливості виконання підприємством своїх договірних зобов`язань та, у свою чергу накладання штрафних санкцій. Арешт рахунків підприємства унеможливить розрахунки за енергоносії, що, в свою чергу потягне припинення енергопостачання підрозділів підприємства, які в цьому випадку можуть загрожувати екологічній безпеці міста Жовті Води, через специфіку своєї діяльності. Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» є єдиним в Україні підприємством, що здійснює видобуток уранових руд, їх переробку та виробництво закису-окису урану, з якого виготовляється ядерне паливо для атомних станцій України. Крім того, ДП "СхідГЗК" віднесено до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держава затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83. За таких обставин відповідач вважає, що у випадку арешту його рахунків і майна, це заблокує його господарську діяльність та унеможливить повне виконання ним боргових зобов`язань перед кредиторами. ДП «СхідГЗК» віднесено до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83. Враховуючи вищевикладене, зарадити таким негативним наслідкам можливо лише шляхом зменшення розміру неустойки на 90 %, оскільки це відповідатиме засадам добросовісності та справедливості.

Розглянувши подане клопотання, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України передбачено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (п. 3.17.4. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Правовий аналіз зазначених статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків, враховує інтереси обох сторін.

З огляду на наведені приписи чинного законодавства, з урахуванням встановлених обставин справи, майнового стану сторін та стану розрахунків суд вважає за доцільне зменшити розмір пені до 1 800 000,00грн.

Як вказано вище, позивач подав до суду заяву про відмову від частини позовних вимог, в якій зазначив, що 15.07.2021 відповідач сплатив частину основного боргу у розмірі 4 000 000,00 грн. У зв`язку із чим позивач відмовляється від частини позовних вимог у розмірі 4 000 000,00 грн. основного боргу.

Також у своїй заяві позивач просить суд при розподілі судових витрат врахувати ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України та стягнути в повному обсязі з відповідача понесені позивачем судові витрати.

У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача (ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши подану позивачем заяву, господарський суд вважає за доцільне задовольнити її в частині стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 129, а також враховуючи положення ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача 73,02 грн. (0,02 %), на відповідача 365 014,94 грн. (99,98 %).

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Державного підприємства "38 відділ інженерно-технічних частин" про відмову від позову задовольнити. Прийняти заявлену Державним підприємством "38 відділ інженерно-технічних частин" відмову від позову.

Провадження у справі № 904/4289/21 в частині стягнення основного боргу у розмірі 4 000 000,00грн. закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відмовою позивача від позову та прийняттям такої відмови судом.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, будинок 2, ідентифікаційний код 14309787) на користь Державного підприємства "38 відділ інженерно-технічних частин" (51915, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, проспект Аношкіна, буд. 181, ідентифікаційний код 33127487) 19 551 896,10 грн., з яких: 17 751 896,16 грн. основний борг, 1 800 000,00грн. пеня, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 365 014,94 грн., про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 04.08.2021

Суддя І.В. Мілєва