УХВАЛА

м. Київ

27.07.2021Справа № 910/18384/15

За позовом Українського консорціуму "Екосорб" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ковалко Г.І.

до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області

про скасування рішення № 66 про призначення повторних земельних торгів в межах справи № 910/18384/15

Суддя Пасько М.В.

Представники:

від позивача Ковалко Г.І. - ліквідатор,

від відповідача Миколюк М.Д. - адвокат.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та приведення земельної ділянки у придатний для використання стан в межах справи № 910/18384/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 21.01.2020.

20.01.2020 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду підготовчого засідання.

Судове засідання призначене на 21.01.2020 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 910/18384/15 на тридцять днів та призначено підготовче засідання на 05.03.2020.

26.02.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2020 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 07.04.2020.

02.04.2020 від позивача та відповідача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 зупинено провадження у справі.

Враховуючи, що станом на 26.11.2020 матеріали № 910/18384/15 про банкрутство Українського консорціуму "Екосорб" повернулися до Господарського суду міста Києва, судом поновлено провадження у справі та призначено її розгляд на 15.12.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2020 відкладено розгляд справи на 28.01.2021.

28.01.2021 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2020 зупинено провадження у справі.

Враховуючи, що станом на 17.06.2021 відсутні підстави для зупинення провадження у справі, судом було поновлено провадження у справі.

У судовому засіданні розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

В поданій позовній заяві Український консорціум "Екосорб" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ковалко Г.І. (далі - позивач) просить суд визнати незаконним та скасувати рішення 22-гої сесії VII скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі відповідач) від 14.11.2019 № 66 "Про проведення повторних земельних торгів (аукціону) з продажу земельних ділянок комунальної власності" (надалі - рішення).

Відповідно до вище зазначено рішення відповідача на торги було виставлено земельні ділянки комунальної власності з кадастровими номерами :02:001:5621 та :03:004:5622.

Подана позовна заява мотивована ти що, ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2019 у справі № 910/18384/15 було визнано за Українським консорціумом "ЕКОСОРБ" (03170, м. Київ, вул. Р. Ролана, 7; ідентифікаційний код 02023732), як за замовником будівництва, право власності на об`єкти (ндалі - майно):

- громадський будинок ТП-б/н (будівельний ТП-6), загальною площею 60,9 кв.м., розташований за адресою: вул. Коцюбинського, 9-Б, с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:5621, площа земельної ділянки 3,000 га;

- громадський будинок ЗТП-1667, загальною площею 60,8 кв.м., розташований за адресою: вул. Коцюбинського, 7-Б, с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:5623, площа земельної ділянки 5,0852 га;

- громадський будинок ЗТП-1666, загальною площею 60,9 кв.м., розташований за адресою: вул. Коцюбинського, 9-Б, с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки :03:004:5624, площа земельної ділянки 2,4695 га;

- громадський будинок ОЗТП-1670, загальною площею 104,9 кв.м., розташований за адресою: вул. Коцюбинського, 16-Б, с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки :03:004:5626, площа земельної ділянки 6,5418 га;

- громадський будинок ЗТП-1668, загальною площею 57,6 кв.м., розташований за адресою: вул. Коцюбинського, 9-В, с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області;

- незавершене будівництво (відсоток готовності 9 (дев`ять) житлового будинку № 29 по вул. Коцюбинського у с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, розташоване на земельній ділянці кадастровий номер :03:004:5626, площею 6,5418 га;

- незавершене будівництво (відсоток готовності 6 (шість) житлового будинку № 30 по вул. Коцюбинського у с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, розташоване на земельній ділянці кадастровий номер :03:004:5625, площею 2,4041 га;

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішення відповідача суперечить ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України та порушує майнові права боржника, оскільки на вказаних земельних ділянках розташоване належне УК "Екосорб" нерухоме майно, право власності на яке було визнано за позивачем ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.08.2019 у даній справі.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про неможливість її задоволення, у зв`язку з її не обґрунтованістю та просив суд відмовити в її задоволенні.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За правилами статей 4, 5 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс, інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

З огляду на таке, земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу.

Статтями 80, 83 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають, зокрема усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Таким чином, відповідач уповноважений державою реалізувати функцію власника земельних ділянок комунальної власності.

Земельні ділянки, рішення щодо проведення земельних торгів на які оскаржуються, належать до земель комунальної власності, а не ліквідаційної маси банкрута.

Відповідно до статті 12 ЗК України розпорядження землями комунальної власності територіальних громад відноситься до компетенції сільської ради і це її дискреційні повноваження.

Статтею 93 Кодексу визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Таке є поняття міститься і в статті 1 Закону України "Про оренду землі", що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 14.1.36. ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Під господарською діяльністю у статті 3 ГК України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Постановою північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 було скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.08.2019 у справі № 910/18384/15, якою було визнано право власності позивача на майно.

Отже, судом встановлено що, майно яке розташоване на земельних ділянках, які є об`єктами продажу на торгах не є майном позивача, а належить до комунальної власності.

Таким чином, позивач не може бути орендарем земельних ділянок комунальної власності щодо яких прийнято рішення про проведення земельних торгів, оскаржуване рішення жодним чином не порушує його майнових прав та охоронюваних законом інтересів.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судовій збір відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити в задоволенні позову повністю.

2.Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та строк визначені розділом ІV ГПК України.

Суддя М.В. Пасько

Повний текст ухвали складено 05.08.2021.