ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2021 р. Справа№ 910/17573/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Бовсунівська Л.О.

учасники справи згідно з протоколом судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.06.2021 (повний текст складено 11.06.2021)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сентам"

про розподіл витрат на професійну правничу допомогу

у справі №910/17573/20 (суддя Карабань Я.А.)

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сентам"

до: 1. Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

2. Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень"

про визнання дій протиправними та стягнення 141 065,43 грн. -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сентам" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (надалі - відповідач-1), 2) Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" (надалі-відповідач-2) про визнання протиправними дії відповідача-1, в особі філії "Оператор газотранспортної системи України", в частині відхилення тендерної пропозиції позивача, які зафіксовані протоколом №2R00/19/929-ск від 11.12.2019 засідання тендерного комітету філії "Оператор газотранспортної системи України" АТ "Укртрансгаз" на закупівлю послуг з прибирання (послуги з прибирання) (UA-2019-10-04-001756-b) та стягнення з відповідача-2 суми грошових коштів у розмірі 141 065, 43 грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що відповідачем-1 протиправно відхилено тендерну пропозицію позивача. Окрім того, позивачем без достатніх правових підстав перераховано відповідачу-2 грошові кошти за банківською гарантією в розмірі 141 065, 43 грн, а тому такі кошти підлягають поверненню.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 у справі №910/17573/20 позов задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сентам" 141065,43 грн грошових коштів та 2115,98 грн судового збору та в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

25 травня 2021 року від представника позивача надійшла заява про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якої останній просить суд стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн. В обґрунтування заяви зазначено, що в незалежності від того, що позов задоволено частково витрати на правову допомогу мають бути покладено на обох відповідачів, оскільки саме вимога відповідача-1 про сплату гарантійного платежу призвела до сплати такої суми відповідачем-2. Таким чином, на думку позивача, оскільки спір розпочався саме через неправомірні дії відповідача-1, наявні підстави для покладення, в тому числі і на нього, судових витрат незалежно від того, що в задоволенні позовних вимог до відповідача-1 судом відмовлено.

Представником відповідача-2 подано заяву про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, з посиланням на їх захищеність.

31 травня 2021 року від представника відповідача-1 надішли заперечення на заяву позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, в якій останній зазначає, що підстави для стягнення з відповідача-1 витрат на правову допомогу відсутні, оскільки обов`язок щодо перевірки вимоги та доданих до неї документів є виключної компетенцією банку-гаранта (відповідача-2). Окрім того вказує, що витрати на правову допомогу є завищеними та у випадку покладення повністю або частково таких витрат на відповідача-1 просить зменшити їх розмір до 1 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 08.06.2021 по справі №910/17573/20 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сентам" про розподіл судових витрат задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сентам" 7500 грн витрат на правову допомогу. В іншій частині заяви відмовлено.

Задовольняючи частково заяву позивача про розподіл судових витрат, місцевий господарський суд виходив з того, що саме вимога відповідача-1 про сплату гарантійного платежу призвела до сплати такої суми відповідачем-2, оскільки обов`язок щодо перевірки вимоги, яка була направлена бенефіціаром (відповідачем-1) та доданих до неї документів є компетенцією банку-гаранта (відповідача-2) та останній мав право на відмову від задоволення такої вимоги.

Не погоджуючись із прийнятим додатковим рішенням, Акціонерне товариство "Банк інвестицій та заощаджень" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.06.2021р. у справі №910/17573/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сентам" про розподіл судових витрат відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач-1 зазначає, що відповідно до доданого до заяви про розподіл судових витрат акту виконаних робіт із детальним описом, всупереч вимог п.2 ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, адвокатом Кулигіном А.Є. не вказано витрачений ним час на підготовку судових матеріалів, а також процесуальних дій, перелічених в акті, складеному до договору про надання правової допомоги від 07.09.2021р. Крім того, відповідач-1 зазначає, що додана до заяви про розподіл судових витрат копія платіжного доручення №1790 від 08.09.2020р. до заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, не містить відповідних реквізитів, а саме не вказано прізвище, ім`я та по батькові особи, яка підписала дане платіжне доручення. Таким чином, як зазначає Акціонерне товариство "Банк інвестицій та заощаджень", заявлені витрати на правову допомогу не відповідають справжнім ставкам, а реальні співмірні витрати є в тричі менші, оскільки ціна позову не перевищує навіть 7 (семи) прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01.01.2021.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Пашкіна С.А., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2021р. відкрито апеляційне провадження у справі №910/17573/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.06.2021р. у справі №910/17573/20. Справу №910/17573/20 призначити до розгляду на 05.08.2021 о 12 год. 00 хв.

У судове засідання 05.08.2021 з`явилися представники позивача та відповідача-1.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржене судове рішення скасувати та ухвалити, в цій частині, нове рішення про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сентам" про розподіл судових витрат.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив їх відхилити, а оскаржене судове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд, в межах доводів апеляційної скарги, дійшов до наступних висновків.

За змістом частин 2 та 3 статті 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1-3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем надано попередній орієнтовний розрахунок судових витрат та повідомлено про те, що під час розгляду справи ним будуть понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 4218,00 грн та витрати на правову допомогу в сумі 15 000,00грн.

Згідно з частинами 4, 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі - Закон), адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Положеннями частини 1 статті 1 Закону договір про надання правової допомоги визначено як домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

На підтвердження факту понесення таких витрат позивачем до суду надано: копію договору про надання правової допомоги №б/н від 07.09.2020, укладеного з Адвокатським бюро "Кулигін і партнери", ордер серія КВ №716893 від 09.11.2020 на ім`я адвоката Кулигіна Артема Євгеновича, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗР №21/1282, рахунок на оплату від 08.09.2020 до договору про надання правової допомоги від 07.09.2020 на суму 15 000,00 грн, платіжне доручення №1790 від 08.09.2020 на суму 15 000, 00 грн, акт виконаних робіт із детальним описом виконаних робіт (наданих послуг) складений до договору про надання правової допомоги від 19.05.2020.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, Кулигін Артем Євгенович є адвокатом, в розумінні ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що підтверджується копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗР №21/1282,

За умовами договору про надання правової допомоги сторонами погоджено види надання правничої допомоги та їх вартість в загальному розмірі 15 000,00грн, у зв`язку з чим, за результатами надання правничої допомоги 19.05.2021р. позивачем та адвокатським бюро складено акт виконаних робіт із детальним описом виконаних робіт (наданих послуг) складений до договору про надання правової допомоги від 07.09.2020 на загальну суму 15 000,00 грн.

Частина 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. (п. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України ).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частини 1 та 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті, в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат учасник справи, подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України ).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати, на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частина 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України ).

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що витрати позивача в сумі 7500,00 грн є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченим часом на надання таких послуг та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення (в частині стягнення основного боргу) відсутні.

Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.06.2021р. по справі №910/17573/20 - залишити без задоволення.

2.Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.06.2021р. по справі №910/17573/20 - залишити без змін.

3.Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 09.08.2021р.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

С.І. Буравльов