ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2021 р.м. ХарківСправа № 5023/10655/11 (922/2296/21)

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Усатий В.О.

судді: Яризько В.О. , Хотенець П.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства науково виробнича фірма «Імекс Хімгрупп», юридична адреса: 18016, м. Черкаси, вул. Волкова, 36, адреса для листування: 18005, м. Черкаси, а/с 942, ;
до Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ;
про стягнення коштів в межах справи про банкрутство державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева»

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство науково виробнича фірма «Імекс Хімгрупп» звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором поставки № 962дп від 22.07.2020 у розмірі 29971, 08 грн., з яких: основний борг у розмірі 25956, 00 грн., пеня у розмірі 1190, 09 грн., інфляційні втрати у розмірі 2258, 17 грн. та 3 % річних у розмірі 566, 82 грн.

За попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, витрати складаються з суми судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 2270, 00 грн.

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа про банкрутство Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева», яка розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя Усатий В.О., судді Хотенець П.В. та Яризько В.О.

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною яких є боржник.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вх. № 2296/21 від 10.06.2021) передана на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Усатий В.О., судді Хотенець П.В., Яризько В.О.

Ухвалою суду від 11.06.2021 прийнято позовну заяву (вх. № 922/2296/21) до розгляду в межах справи про банкрутство № 5023/10655/11, відкрито провадження у справі № 922/2296/21, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов 15 днів з моменту отримання копії даної ухвали. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив 5 днів з моменту його отримання відповідно до положень статті 251 ГПК України.

05.07.2021 на адресу суду від Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 15592), в якому останній просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Вказаний відзив досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

13.07.2021 на адресу суду від Приватного підприємства науково виробнича фірма «Імекс Хімгрупп» надійшла відповідь на відзив (вх. № 16331), в якій останній зазначив, що вважає вимоги і доводи відзиву на позовну заяву такими, що не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах законодавства. Вказана відповідь на відзив досліджена судом та приєднана до матеріалів справи.

19.07.2021 на адресу суду від Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» надійшли заперечення (вх. № 16845) в яких останній наголошував про безпідставність позовних вимог та просив у задоволенні позову відмовити. Вказінв заперечення досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

22.07.2020 між Державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» (покупець) та Приватним підприємством науково виробнича фірма «Імекс Хімгрупп» (постачальник) укладено Договір поставки № 962дп (далі - Договір), відповідно умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець у порядку й на умовах, передбачених даним Договором, зобов`язується прийняти та оплатити товарно матеріальні цінності (далі товар), асортимент, комплектність, кількість та вартість якого визначаються сторонами окремо в специфікації, що є невід`ємною частиною Договору (а.с. 9-14).

Згідно з п. 1.2. Договору, поставка товару буде відбуватися однією партією. Для погодження товару складають та підписують специфікацію, що є невід`ємною частиною Договору, яка має в обов`язковому порядку містити посилання на цей Договір, асортимент, комплектність, кількість, вартість товару та бути підписаною сторонами.

Відповідно до п. 1.3. Договору, якість, комплектність, маркування та пакування товару повинні відповідати ГОСТ, ДСТУ, ТУ заводу виробника, технічній документації та нормативно правовим актам України, а також країни виробника товару.

Згідно з п. 2.1. Договору, ціна Договору дорівнює загальній вартості всього товару, поставленого за цим Договором та складає 25956, 00 грн., у тому числі ПДВ 20 % - 4326, 00 грн.

Згідно з п. 10.1 Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його тексту їхніми печатками (у разі наявності) і діє до 31.12.2020, а в частині виконання постачальником гарантійних зобов`язань - до повного виконання.

22.07.2020 між Державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» (покупець) та Приватним підприємством науково виробнича фірма «Імекс Хімгрупп» (постачальник) підписано Специфікацію № 1 до Договору поставки № 962дп від 22.07.2020 (а.с. 14).

Відповідно до вказаної Специфікації сторони погодили поставку товару розріджувач Solvent у кількості 700 кг. на загальну суму 25956, 00 грн.

Строк поставки: протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту досягнення сторонами згоди щодо асортименту.

Умови оплати: протягом 30 банківських днів з дати приймання покупцем партії товару.

Позивач вказує, що свої зобов`язання за Договором виконав та 29.07.2020 здійснив поставку товару на загальну суму 25956, 00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000303 від 29.07.2020 (а.с. 15).

10.08.2020 відповідачем складено та направлено на електронну адресу позивача Рекламаційний акт № 109 та повідомлено про виявлення дефекту поставленого товару, зроблено висновок про повернення вказаного товару постачальнику (а.с. 17-18).

17.08.2020 позивачем надано відповідь вих. № 17-08/2 на Рекламаційний акт № 109 та повідомлено, що відповідно до п. 1.3. Договору якість товару повинна відповідати ГОСТ, ДСТУ, ТУ заводу виробника. Поставлений товар відповідає технічним умовам ТУ У 20.5-4:2020, що підтверджується паспортом якості № 154 від 29.07.2020, а отже свідчить про відповідність умовам Договору (а.с. 19-22).

Позивач зазначає, що оскільки товар був поставлений у відповідності до умов укладеного між сторонами Договору, у відповідача 10.09.2020 виник обов`язок щодо оплати вартості поставленого товару на суму 25956, 00 грн. Разом з тим, станом на день подачі позову до суду відповідач не розрахувався за товар та заборгованість останнього становить 25956, 00 грн.

Такі обставини, на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, а також нарахування відповідачу, на підставі п. 6.3.1. Договору пені у розмірі 1190, 00 грн., на підставі статті 625 ЦК України 3 % річних у розмірі 566, 82 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2258, 17 грн.

Відповідач в свою чергу заперечує проти задоволення позову у повному обсязі та вказує, що товар поставлений з порушенням п. 1.3. Договору, про що 10.08.2020 складено Рекламаційний акт № 109 та повідомлено постачальника. У відповідності до п. 4.7. Договору погоджено, що у разі незгоди з Рекламаційним актом постачальник має право за власний рахунок ініціювати проведення зі спірних питань незалежної експертизи (дослідження) товару. Проте, позивачем не було ініційовано проведення експертизи для підтвердження якості товару, що свідчить про погодження постачальника з Рекламаційним актом № 109. Крім того, вказує, що усунення недоліків на виконання п. 4.6. Договору також не здійснено. Враховуючи, що Рекламаційний акт № 109 є дійсним, товар не був прийнятий покупцем, зобов`язання постачальника з поставки товару не виконано, у зв`язку з чим, відсутній обов`язок з оплати товару перед Приватним підприємством науково виробнича фірма «Імекс Хімгрупп».

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно зі статтею 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У даному разі, матеріалами справи підтверджено, що товар на загальну суму 25956, 00 грн. був поставлений відповідачу (а.с. 15).

Разом з тим, у ході приймання товару відповідачем виявлено недоліки, а саме: товар не відповідає ГОСТ 10214-78 (температура спалаху 14, леткість за ксилолом 2,72, фракційний склад: температура початку перетонки 117, 90 % -171), про що складено Рекламаційний акт № 109 від 10.08.2020 та повідомлено постачальника (а.с. 17-18).

Згідно зі статтею 268 ГК України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості; постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, покупець має право відмовитись від прийняття та оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення оплаченої суми.

Відповідно до ч. 1 статті 687 ЦК України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

За умовами спірного Договору, якість, комплектність, маркування та пакування товару повинні відповідати ГОСТ, ДСТУ, ТУ заводу виробника, технічній документації та нормативно правовим актам України, а також країни виробника товару.

Відповідно до п. 4.5. Договору, приймання товару за асортиментом, комплектністю та якістю здійснюється відділом технічного контролю покупця протягом 20 календарних днів з дня фактичного отримання товару. У разі виявлення невідповідності товару умовам Договору щодо асортименту та/або комплектності та/або якості товару відділ технічного контролю покупця, без виклику представника постачальника, складає рекламаційний акт, про що повідомляє постачальника. Рекламаційний акт відділу технічного контролю покупця вважається належним та допустимим доказом невідповідності товару умовам Договору щодо асортименту та/або комплектності та/або якості товару.

Згідно з п. 4.6. Договору, у разі складання покупцем рекламаційного акту товар, визначений таким актом вважається не прийнятим покупцем, а зобов`язання постачальника по поставці не виконаними. Постачальник зобов`язується протягом 3 календарних днів з дня складення покупцем рекламаційного акту усунути виявлені недоліки або забрати товар, який не відповідає умовам Договору.

У відповідності до п. 4.7. Договору, у разі незгоди з рекламаційним актом постачальник має право за власний рахунок ініціювати проведення зі спірних питань незалежної експертизи (дослідження) товару.

Позивач вказує, що Рекламаційний акт не може бути доказом невиконання останнім своїх обов`язків за Договором, оскільки якість товару може відповідати як ГОСТу, так і ТУ заводу виробника, а відповідно до паспорту якості № 154 від 29.07.2020 товар виготовлений відповідно до ТУ У 20.5-4:2020.

Суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки умовами спірного Договору чітко визначено, що якість, комплектність, маркування та пакування товару повинні відповідати ГОСТ, ДСТУ, ТУ заводу виробника, технічній документації та нормативно правовим актам України, а також країни виробника товару (п. 1.3. Договору), тобто вказаний пункт не встановлює можливості обрання відповідності якості товару.

Крім того, позивач у разі незгоди з рекламаційним актом повинен був ініціювати проведення зі спірних питань незалежної експертизи (дослідження) товару.

Разом з тим, до матеріалів справи позивачем не додано доказів проведення незалежної експертизи (дослідження) товару. Клопотання про проведення вказаної експертизи від позивача до суду також не надходило.

Враховуючи, що Рекламаційний акт не оспорювався з боку позивача, він є чинний, товар, визначений актом є не прийнятим покупцем, а зобов`язання постачальника по поставці не виконаними.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що позивачем було неналежно виконано договірні зобов`язання, а саме: здійснено поставку товару неналежної якості, доказів протилежного останній суду не надав, а отже, у Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» відсутній обов`язок з оплати вартості товару за спірним Договором.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованість за Договором поставки № 962дп від 22.07.2020 у розмірі 25956, 00 грн.

Крім того, оскільки в позові про стягнення заборгованості за поставлений товар відмовлено, також не підлягає задоволення позов в частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3 % річних.

Розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень статті 129 ГПК України та витрати зі сплати судового збору покладає на позивача, оскільки, за наслідками розгляду справи у позові відмовлено повністю.

Керуючись статтями 7, 8 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-241 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Приватного підприємства науково виробнича фірма «Імекс Хімгрупп» до Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» про стягнення заборгованості за Договором поставки № 962дп від 22.07.2020 у розмірі 29971, 08 грн. - відмовити повністю.

Позивач: Приватне підприємство науково виробнича фірма «Імекс Хімгрупп» (18016, м. Черкаси, вул. Волкова, 36, ).

Відповідач: Державне підприємство «Завод імені В.О. Малишева» (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Головуючий суддя Суддя Суддя В.О. Усатий В.О. Яризько П.В. Хотенець