ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2021 Справа № 904/3837/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОМАШКОМПЛЕКТ", м.Київ

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води

про стягнення заборгованості в розмірі 616791, 22 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача Педенко Д.В.

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОМАШКОМПЛЕКТ" (надалі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі - Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 616 791, 22 грн., з яких: 480 000,00 грн. - основного боргу, 17 240, 55 грн. - 3% річних, 34 590, 67 грн. - інфляційних втрат, 51 360,00 грн. - пені, 33 600,00 грн. - штрафу.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору про закупівлю товарів № 828/13/246Е від 20.09.2019 року в частині оплати за поставлений товар.

Ухвалою суду від 12.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Про розгляд справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у справі повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У визначений в ухвалі суду від 12.04.2021 року строк, яка одержана відповідачем 16.04.2021 року, останній відзив на позов не представив.

17.06.2021 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті в засіданні 22.07.2021 року.

01.07.2021 року, тобто із пропуском процесуального строку, Відповідач подав відзив на позовну заяву. Зважаючи на те, що до відзиву не надано клопотання з обґрунтуванням причин пропуску процесуального строку на його подачу, відзив залишається судом без розгляду.

В порядку ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 22.07.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог позивача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2019 року між Позивачем (Постачальником) та Відповідачем (Покупцем) укладено договір про закупівлю товару № 828/13/246Е (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Товар, зазначений в п. 1.2. Договору, а Покупець прийняти і оплатити такий Товар.

Відповідно до п. 1.2. Договору Постачальник зобов`язується поставити насоси та компресори, код 4212 (насосні агрегати) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до Специфікації №1, яка є невід`ємною частиною Договору.

Постачальник повинен поставити Покупцеві новий, (виготовлений не раніше 2018 року) не бувший у використані Товар, якість якого відповідає умовам діючих стандартів, ТУ, тощо та підтверджується письмовим документом, який надає підприємство - виготовлювач або правомочний орган (п. 2.1. Договору).

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили, що сума (ціна) Договору, відповідно до Специфікації № 1 становить 400 000,00 грн., крім того податок на додану вартість 20% - 80 000,00 грн. Загальна сума становить 480 000,00 грн. з урахуванням ПДВ 20%.

Товар, який поставляється відповідно до цього Договору, сплачується Покупцем за погодженими цінами в національній валюті України. Покупець здійснює оплату отриманої партії товару по факту його поставки протягом 30-ти календарних днів (п.п.4.1., 4.2. Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору поставка Товару здійснюється протягом 75-ти календарних днів після підписання договору.

Поставка Товару здійснюється на умовах DDP (склад Покупця: вул. Першотравнева, 2д, м. Жовті Води, Дніпропетровська область) відповідно до ІНКОТЕРМ 2010 (п. 5.2 Договору).

При поставці партії Товару Постачальник надає зразки технічний паспорт заводу виробника, гарантійними документами, кожну одиницю продукції, інструкцію з експлуатації та технічного обслуговування, рахунок фактуру, видаткову накладну, товарно-транспортні документи. Датою поставки Товару та переходу права власності на Товар буде вважатися дата фактичної поставки Товару на склад Покупця (п.п. 5.3., 5.4. Договору).

Специфікацією № 1 до договору, сторони погодили найменування продукції, що підлягає поставці, її кількість, ціну та вартість поставки.

На виконання умов Договору Позивач поставив Відповідачу товар на загальну суму 480 000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 19123 від 19.12.2019 року, товарно-транспортною накладною від 19.12.2019 року № Р19123 та довіреністю № 10-0000451 від 19.12.2019 року (а.с. 28-32).

Відповідач за отриманий товар не розрахувався, внаслідок чого, в останнього виникла заборгованість перед Позивачем в розмірі 480 000,00 грн.

На час розгляду справи в суді, доказів сплати заборгованості сторонами не надано.

Згідно вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов`язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктом 7.4. Договору сторони визначили, що за порушення строків оплати за поставлений товар, передбачені Договором, Покупець сплачує Постачальнику штрафні санкції в розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України.

На підставі зазначеного пункту договору, Позивач вимагає стягнення з Відповідача пені в розмірі 51 360,00 грн. та штрафу у розмірі 7%, що становить 33 600,00 грн.

В обґрунтування здійсненого нарахування пені та штрафу, Позивач посилається на ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, якою передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Аналізуючи зміст статті 231 ГК України в цілому, Велика палата Верховного Суду у постанові від 10.12.2019 по справі № 904/4156/18 зазначила, що частина друга статті 231 ГК України визначає уніфікований розмір штрафних санкцій за певні види правопорушень (порушення вимог щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг), порушення строків виконання негрошового зобов`язання) у господарському зобов`язанні.

Таким чином, враховуючи те, що штрафні санкції передбачені ч. 2 ст. 231 ГК України застосовуються лише за порушення негрошових зобов`язань, а в даному спорі мало місце порушення Відповідачем саме грошового зобов`язання (порушення строків оплати поставленого товару), суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для застосування норми ч. 2 ст. 231 ГК України до спірних правовідносин.

Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Зважаючи на те, що в договорі сторони не узгодили конкретний розмір пені та штрафу за порушення грошового зобов`язання, не встановлено їх розміру і нормами чинного законодавства, нарахування Позивачем пені в розмірі 0.1% та штрафу в розмірі 7% слід визнати безпідставним, у зв`язку із чим, позов в цій частині вимог задоволенню не підлягає.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім стягнення суми основного боргу, Позивач розрахував та просить стягнути з Відповідача три проценти річних у розмірі 17 240,55 грн. за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 18.01.2020 року по 30.03.2021 року та інфляційні втрати в розмірі 34 590, 67 грн. за вказаний період. (а.с.4-6).

Здійснивши перевірку складеного Позивачем розрахунку відсотків річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що нарахування проведено арифметично правильно.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин щодо здійснення Позивачем поставки товару та порушення Відповідачем своїх зобов`язань в частині сплати за нього визначеної договором суму, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню частково в розмірі 531 831, 22 грн., з яких: 480 000,00 грн. основного боргу, 17 240,55 грн. три проценти річних, 34 590, 67 грн. інфляційних втрат. В решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

В судовому засіданні на стадії, що передує судовим дебатам, представником позивача зроблено заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл таких витрат в строки, передбачені ст. 221 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 77-79, 86, 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОМАШКОМПЛЕКТ" (04071, м. Київ, вул. Почайнинська, 25/49, оф. 174, ) 480 000,00 грн. основного боргу, 17 240, 55 грн. три проценти річних, 34 590, 67 грн. інфляційних втрат, 7 977,47 грн. витрат зі спати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.07.2021

Суддя О.В. Ліпинський