ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"04" серпня 2021 р. Cправа №902/745/21

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурс-Фармінг" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурс-Фармінг", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сат-Агро", м.Вінниця

про стягнення 3151039,5 грн заборгованості в зв`язку з неналежним виконанням договору про надання послуг

учасники процесу:

представник заявника: Науменко І.В., діє на підставі ордера.

ВСТАНОВИВ :

19.07.2021 на адресу Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурс-Фармінг" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сат-Агро" коштів, сплачених позивачем за Договором про надання послуг б/н від 19.04.2021, у розмірі 2100000,00 грн та 1051039,50 грн штрафних санкцій в зв`язку невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за даною угодою в частині оформлення та реєстрації прав користування за Товариством з обмеженою відповідальністю "Ресурс-Фармінг" на обумовлені сторонами земельні ділянки.

Ухвалою суду від 26.07.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/745/21 для розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 12.08.2021.

Також, одночасно з пред`явленням позову позивач подав до суду заяву про забезпечення позову з наступними вимогами:

"1. Накласти арешт на нерухоме майно ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "САТ-АГРО" - нежитлова будівля, Молокоблок урочище "Дубина" літ. А загальною площею 52,3 кв.м. Реєстраційний номер 35993499.

2. Накласти арешт на рахунки ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "САТ-АГРО" в межах суми позовних вимог - 6 634 000,00 (шість мільйонів шістсот тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

3. Заборонити державним реєстраторам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії щодо ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "САТ-АГРО", у тому числі щодо зміни складу та часток учасників товариства, реєстрації нової редакції статуту товариства, зміни юридичної адреси та керівника (директора) товариства).

4. Накласти арешт на майбутній врожай 2021 року Відповідача на земельних ділянках:

:09:000:0162 :05:001:0012 :04:002:0200:10:000:0017 :09:000:0155 :04:002:0200:07:000:0116 :05:001:0008 :04:002:0200:07:000:0149 :05:001:0010 :04:002:0200:10:000:0016 :09:000:0143 :04:002:0600:05:000:0015 :09:000:0144 :04:001:0600:05:000:0014 :09:000:0145 :04:001:0000:05:001:0013 :09:000:0147 :04:001:0000:05:001:0014 :04:001:0500 :04:000:0000:05:001:0007 :04:002:0074 :04:001:0000:09:000:0156 :04:002:0129

з правом вилучення (збирання) дозрілого врожаю за допомогою власної або залученої спеціалізованої сільськогосподарської техніки та подальшого переміщення до обраного Позивачем місця зберігання."

Ухвалою суду від 21.07.2021 вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 30.07.2021.

29.07.2021 на електронну адресу суду надійшли пояснення представника позивача щодо співмірності визначених в заяві від 16.07.2021 видів забезпечення позову з предметом спору. У вказані заяві останній зазначає про допущення технічної помилки в пункті 2 прохальної частини заяви про забезпечення позивачу в зазначенні розмірі суми позовних вимог в межах якої слід накласти арешт на рахунки ТОВ "Сат-Агро". Таким чином, представник позивача просить суд вважати п.2 прохальної частини заяви про забезпечення позову № 16/07 від 16.07.2021 викладеним у наступній редакції:

"Накласти арешт на рахунки ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "САТ-АГРО" в межах суми позовних вимог - 3 151 039,50 грн."

За результатами судового засідання, 30.07.2021, судом постановлено ухвалу (із занесенням до протоколу судового засідання) про оголошення перерви під час його проведення на 04.08.2021.

На визначену судом дату (04.08.2021) з`явився представник позивача. Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча про місце, дату та час його проведення останній повідомлений належним чином, що підтверджується електронним повідомленням (телеграмою) №000006 від 30.07.2021.

Вказаний вид повідомлення узгоджується з положенням ч.6 ст.120 ГПК України відповідно до якого суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Таким чином, під час судового засідання, 04.08.2021, представник позивача підтримав вимоги заяви про забезпечення позову із врахуванням пояснення №29/07 від 29.07.2021 та просив суд їх задовольнити.

З метою прийняття рішення відносно поданої позивачем заяви суд вийшов до нарадчої кімнати та оголосив орієнтовний час повернення.

На оголошення вступної та резолютивної частин ухвали представники сторін в судове засідання не з`явилися.

Таким чином, вирішуючи питання щодо забезпечення позову суд враховує, що Інститут забезпечення позову законодавцем був введений з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача в господарському процесі, а також для забезпечення гарантій реального виконання позитивно прийнятого рішення.

Так, відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову (постанови Верховного Суду від 13 січня 2020 року у справі №922/2163/17, від 21 серпня 2020 у справі №904/2357/20).

З цією метою та з урахуванням обов`язку сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 923/253/20).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду із заявою про забезпечення позову позивач зазначає наступне:

"Враховуючи норму Цивільного кодексу України, а саме ч.2 ст.96 про те, юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном, факт того, що Відповідач відверто ошукав Позивача, почав позбуватись свого майна та змінювати склад засновників, органи керівництва, відсутність інформації про реальний фінансовий стан та наявні грошові кошти на рахунках, відсутність належного нерухомого майна для задовлення позовних вимог, Позивач звертається до суду з даної заявою для того, щоб не втратити можливість на виконання у майбутньому рішення суду по цій справі (на повернення сплачених коштів та відшкодування збитків)."

При цьому позивач зазначає, що свідченням того, що відповідач має намір позбутися наявного нерухомого майно для того, щоб у випадку виникнення судових спорів за Договором не повертати сплачені позивачем кошти є опубліковане оголошення в мережі Інтернет (https://www.olx.ua/) про продаж нерухомого майна, що належить на праві власності відповідачу, а саме нежитлова будівля, Молокоблок, реєстраційний номер 35993499.

В підтвердження викладеного позивачем надано роздруковану інформацію, за твердженням позивача, із сайту: https://www.olx.ua/

Надаючи оцінку вказаним аргументам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Так, судом досліджено відомості, які значаться на сайті https://www.olx.ua/, та встановлено відсутність оголошення за контекстним пошуком: "Молокоблок житомирська область", на яке посилається позивач. При цьому за відсутності конкретизації посилання на оголошення у суду відсутня можливість з`ясувати достовірність наданої до заяви роздруківки із сайту.

Таким чином, позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти та нерухоме майно відповідача за відсутності належних доказів вчинення останнім заходів, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього, можливого рішення суду, зокрема відчуження майна, перерахування грошових коштів із рахунків третім особам, закриття таких рахунків, тощо.

Щодо адекватності визначених позивачем в пунктах 1, 3, 4 заяви видів забезпечення позову слід зазначити наступне.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі N910/1200/20).

Як слідує з матеріалів справи, між сторонами існує спір щодо виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг б/н від 19.04.2020. При цьому предметом позовних вимог у справі є стягнення грошових коштів.

Поряд з тим, позивач просить суд забезпечити позову також шляхом:

- накладення арешту на нерухоме майно ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "САТ-АГРО" - нежитлова будівля, Молокоблок урочище "Дубина" літ. А загальною площею 52,3 кв.м. Реєстраційний номер 35993499;

- накладення арешту на майбутній врожай 2021 відповідача на визначених позивачем в заяві земельних ділянках з правом вилучення (збирання) дозрілого врожаю за допомогою власної або залученої спеціалізованої сільськогосподарської техніки та подальшого переміщення до обраного Позивачем місця зберігання;

- заборони державним реєстраторам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії щодо ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "САТ-АГРО", у тому числі щодо зміни складу та часток учасників товариства, реєстрації нової редакції статуту товариства, зміни юридичної адреси та керівника (директора) товариства).

Поряд з тим, як зазначив Вищий господарський суду у складі Верховного суду у поставі від 14.02.2020 у справі №916/2278/19, що за змістом п.1 ч.1 ст.137 ГПК України, під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

Сума підданих арешту грошових коштів обмежується розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, належного до предмета спору (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №915/870/18 та від 05.09.2019 у справі №911/527/19).

Тобто, у даному випадку відсутній зв`язок між обраними позивачем заходом забезпечення позову, що викладені в пунктах 1, 3, 4 прохальної частини заяви про забезпечення позову і предметом позовної вимоги у цій справі (стягнення грошей), оскільки накладення арешту на майно має стосуватись майна, що належить до предмета спору. Аналогічного правового висновку дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у своїх постановах від 15.01.2019 у справі N915/870/18, від 05.09.2019 у справі N911/527/19, від 14.02.2020 у справі N916/2278/19, від 26.11.2020 у справі N911/949/20, від 24.05.2021 у справі N910/3158/20.

Відносно заборонити державним реєстраторам та нотаріусам вчиняти реєстраційні дії щодо ТОВ "Сат-Агро" у тому числі щодо зміни складу та часток учасників товариства, реєстрації нової редакції статуту товариства, зміни юридичної адреси та керівника (директора) товариства, слід відзначити наступне.

Відповідно до ст.5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, вжиття заходів забезпечення можливе якщо наявна стадія виконання рішення суду, або якщо такі заходи можуть запобігти ускладненню/неможливості ефективного захисту/поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Водночас, суд зазначає, що питання щодо визначення ефективності захисту/поновлення порушених прав може розглядатись судом виключно в межах заявлених позовних вимог, тобто в межах заявленого позивачем способу захисту (предмету позову), з огляду на приписи ст.5, ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України.

Однак, суд констатує, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову не узгоджується з предметом позову, оскільки, даний спір не стосується корпоративних прав. Отже, в даному випадку, відсутній зв`язок між обраним позивачем заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, оскільки заборона має стосуватися предмета спору.

Також суд зауважує, що при вирішенні питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №921/634/19).

Господарський суд, перевіривши додані до заяви документи, з`ясувавши обставини у справі, прийшов до висновку, що наявні матеріали справи не дають підстави для висновку щодо наміру відповідача ухилятися від виконання майбутнього, можливого рішення у справі №902/745/21 у разі задоволення позовних вимог.

З огляду на вищевикладені обставини, заявник не довів правомірності та законності вжиття заходів забезпечення позову, а також їх адекватності та співмірності у контексті заявлених позовних вимог.

Окрім того, заявником не доведено фактичних обставин існування реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача в разі задоволення позову; що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову у способи визначені позивачем в заяві від 16.07.2021.

Також слід зазначити, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурс-Фармінг" про забезпечення позову у справі № 902/745/21 відмовити.

2. Дана ухвала суду від 04.08.2021 у справі №902/745/21 підписана суддею та набрала законної сили 09.08.2021.

3. Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-256, пункту 4 розділу X Прикінцевих положень та підпункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

4. Ухвалу суду надіслати відповідачу рекомендованим листом та позивачу - на електронну адресу ().

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (вул.Оводова Миколи, буд.51, корпус 1, приміщення, 24, м.Вінниця, 21050)