ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2021р. Справа № 904/4235/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-Виробниче підприємство «Локомотив Транс Сервіс», м. Київ

До: Державного підприємства «Дніпропетровський орган з сертифікації залізничного транспорту», м. Дніпро

Про: стягнення 62 993, 20 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ :

ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Локомотив Транс Сервіс» (позивач) звернувся з позовом до ДП «Дніпропетровський орган з сертифікації залізничного транспорту» (відповідач) про стягнення 62 993, 20 грн. заборгованості, що виникла внаслідок не виконання відповідачем своїх зобов`язань з повернення грошових коштів за договором від 02.11.20р. про розірвання договору №31.20.23.Т-31/20 від 29.05.20р. та договором від 02.11.20р. про розірвання договору №32.20.23р.Т-32/20 від 29.05.20р. (укладених між сторонами).

Ухвалою суду від 11.05.21р. було відкрите провадження у справі №904/4235/21 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

ДП «Дніпропетровський орган з сертифікації залізничного транспорту» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином (про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення відповідачу 20.05.21р. копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, а.с.55)

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Також , суд враховує , що відповідно до вимог ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку , але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Законом не надано право судді продовжити цей строк (встановлений законом). Однак, господарським судом під час розгляду даної справи враховано, що на підставі рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 та відповідно до положень статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, від 25.03.2020 № 239, від 04.05.2020 № 343, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 було внесено зміни до постанови від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а саме: продовжено період карантину до 22.06.2020. В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 продовжено період карантину до 31.07.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 продовжено період карантину до 31.08.2020.; постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020р. № 760 продовжено період карантину до 31.10.2020р.; постановою Кабінету Міністрів України від 13.10.2020р. № 956 продовжено період карантину до 31.12.2020р.; постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. № 1236 продовжено період карантину до 28.02.2021р.; постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021р. №104 продовжено період карантину до 30.04.2021р.; постановою Кабінету Міністрів України від 21.04.2021р. №405 продовжено період карантину до 30.06.2021р.; постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2021р. №611 продовжено період карантину до 31.08.2021р.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до п.4 ст. 11 ГПК України , суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "Гросс" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Одночасно, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004)

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті ст. 6 Конвенції, в зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, в зв`язку з поведінкою заявників.

Згідно з приписами ст.114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій; строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.05.20р. між ДП «Дніпропетровський орган з сертифікації залізничного транспорту» (виконавець) та ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Локомотив Транс Сервіс» (замовник) укладено договір № 31.20.23.Т-31/20 про надання послуг , за умовами якого виконавець зобов`язується за заявкою замовника протягом визначеного в договорі терміну за плату надати послуги з сертифікації за схемою «сертифікація послуг з частин за схемою з оцінюванням надання послуги (атестацією виробництва) в Системі ДП «ДОСЗТ» (RCU), ті інші послуги, визначені договором, а замовник зобов`язується сплатити всі витрати, пов`язані з наданням зазначених послуг (а.с.5-15).

02.11.20р. між ДП «Дніпропетровський орган з сертифікації залізничного транспорту» та ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Локомотив Транс Сервіс» укладено договір про розірвання договору № 31.20.23.Т-31/20 від 29.05.20р. та повернення виконавцем коштів за перший етап у розмірі 7 117,20 грн та за другий етап у розмірі 30 438,00 грн. ,всього - 37 555, 200 грн. на користь замовника . (а.с.16).

29.05.20р. між ДП «Дніпропетровський орган з сертифікації залізничного транспорту» (виконавець) та ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Локомотив Транс Сервіс» (замовник) укладено договір № 32.20.23.Т-32/20 про надання послуг , відповідно до якого виконавець зобов`язується за заявкою замовника протягом визначеного в договорі терміну за плату надати послуги з сертифікації за схемою «сертифікація послуг з частин за схемою з оцінюванням надання послуги (атестацією виробництва) в Системі ДП «ДОСЗТ» (RCU), ті інші послуги, визначені договором, а замовник зобов`язується сплатити всі витрати, пов`язані з наданням зазначених послуг (а.с.17-27).

02.11.20р. між ДП ДП «Дніпропетровський орган з сертифікації залізничного транспорту» та ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Локомотив Транс Сервіс» укладено договір про розірвання договору № 32.20.23.Т-32/20 від 29.05.20 р. та повернення виконавцем коштів за другий етап в розмірі 30 438,00 грн. на користь замовника (а.с.28).

Судом встановлено, що згідно наявних у справі платіжних доручень, позивачем у червні, серпні 2020р. було перераховано на користь відповідача грошові кошти за договором №31.20.23.Т.-31/20 про надання послуг від 29.05.20р. на загальну суму 37 555, 20 грн. та за договором №32.20.23.Т.-32/20 про надання послуг від 29.05.20р. на загальну суму 30 438, 00 грн. (а.с.49-52).

За твердженням позивача, відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за договорами про розірвання договорів від 02.11.20р., кошти раніше перераховані позивачем, не повернув (повернуто лише коштів на суму 5000, 00 грн.). У зв`язку з чим за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 62 993, 20 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 11.12.20р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення коштів на суму 62 993, 20 грн. (а.с.32), яку відповідач отримав 16.12.20р. (про що свідчить відповідний штам печатки відповідача про прийняття цієї вимоги, а.с.32), але залишив без реагування ,що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Згідно приписів ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до приписів ч.1. ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 530 ЦК України передбачено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки відповідач , який одержав від позивача суму попередньої оплати за надані послуги, у семиденний строк від пред`явлення вимоги позивача від 11.12.20р. не повернув кошти, після розірвання договорів про надання послуг, то позивач обґрунтовано вимагає від нього повернення суми попередньої оплати в розмірі 62 993, 20 грн.

Згідно ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Здійснивши оцінку наданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що такі докази більш вірогідно підтверджують обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, оскільки відповідач не надав жодних доказів на їх спростування. За перелічених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, що відповідно є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача Державного підприємства «Дніпропетровський орган з сертифікації залізничного транспорту» (49033, м. Дніпро, пр. Хмельницького Богдана, буд. 139-К; ) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-Виробниче підприємство «Локомотив Транс Сервіс» (03057, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 49/2; ): 62 993, 20 грн. заборгованості та 2 270, 00 грн. витрат сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 06.08.21р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Ю.Васильєв