ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2021 справа № 914/1319/21

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І. за участю секретаря судового засідання Бернацької Л.В. розглянув матеріали

за позовом: Приватного акціонерного товариства Львівобленерго, м. Львів,

до відповідача: Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла "Айсберг", м. Львів,

предмет позову: стягнення 7 957,57 грн.,

підстава позову: самовільне підключення до електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричних мереж, що не є власністю оператора системи,

за участю представників:

позивача: Левицька Ірина Володимирівна - адвокат, ордер серії ВС №1032294 від 18.02.2021 року,

відповідача: Білик Павло Богданович - адвокат, ордер серії ЛВ № 170500.

ПРОЦЕС

14.05.2021 року до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла "Айсберг" про стягнення 7 957,57 грн.

Ухвалою суду від 19.05.2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання у справі на 09.06.2021 року. хід судових засідань відображено протоколах судових засідань та ухвалах суду, зокрема, розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою представника відповідача.

Відводів складу суду сторонами не заявлено.

Ухвала суду про відкриття провадження отримана відповідачем 24.05.2021 року, що підтверджується відстеженням поштового відправлення за трек-кодом 409, присвоєним вихідній кореспонденції суду від 20.05.2021 року, адресованій Львівському міському комунальному підприємству по обслуговуванню та ремонту житла "Айсберг".

Відзив подано відповідачем 14.07.2021 року, у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку для подання якого судом відмовлено у судовому засіданні 14.07.2021 року.

14.07.2021 року відповідачем також подано заяву про зменшення витрат на професійну правничу допомогу; 28.07.2021 року заперечення на відповідь на відзив.

08.07.2021 року позивачем подано письмові пояснення, 21.07.2021 року відповідь на відзив.

У судовому засіданні 28.07.2021 року за участю представників сторін судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

Позивач стверджує, що оскільки електроенергія споживачу фактично була поставлена, споживач її спожив, але внаслідок порушення вимог ПРРЕЕ, то мав місце недооблік електричної енергії. Нарахування за фактично спожиту, але не враховану засобами обліку електричну енергію, здійснене на підставі договору та у відповідності з ПРРЕЕ. Нарахування за недораховану (не обліковану) електроенергію є платою за поставлену електроенергію, несплата вартості поставленої електроенергії, є порушенням зобов`язання - заборгованість за поставлену електроенергію, яка підлягає стягненню в судовому порядку. Тому позивач просить стягнути з відповідача 7 957,57 грн. вартості недооблікованої електричної енергії.

Відповідач подав відзив на позовну заяву із пропуском процесуального строку без поважних причин, тому суд відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

26.12.2007 року Відкрите акціонерне товариство «Львівобленерго» (згідно з договором постачальник, відповідно до матеріалів справи - позивач) і Львівське міське комунальне підприємство по обслуговуванню та ремонту житла "Айсберг" (згідно з договором споживач, відповідно до матеріалів справи - відповідач) уклали договір про постачання електричної енергії № 63009.

Сторонами також підписано додаток № 2 до вказаного договору «Порядок розрахунків».

Позивачем долучено додаток № 2 «Порядок розрахунків» до договору № 63010 від 11.01.2007 року, підписаний постачальником електричної енергії та споживачем Львівським міським комунальним підприємством «Цитадель-Центр»; додаток № 6 до договору № 63010 від 26.03.2014 року - «Однолінійна схема»; додаток № 11 до договору № 63010 від 26.03.2014 року «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін»; додаток № 9 до договору № 63010 від 26.03.2014 року «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

20.12.2018 року споживач Львівське міське комунальне підприємство по обслуговуванню та ремонту житла "Айсберг" приєднався до умов договору споживача про надання послуги з розподілу електричної енергії, підписавши заяву-приєднання.

20.12.2018 року споживач Львівське міське комунальне підприємство «Цитадель-Центр» також підписав заяву-приєднання до умов договору споживача про надання послуги з розподілу електричної енергії.

Договір споживача про надання послуги з розподілу електричної енергії долучений до матеріалів справи.

До договору споживача про надання послуги з розподілу електричної енергії № 63010 від 01.01.2019 року Приватне акціонерне товариство Львівобленерго і споживач Львівське міське комунальне підприємство по обслуговуванню та ремонту житла "Айсберг" уклали додаткову угоду про внесення змін, якою, зокрема, погодили порядок онлайн-розрахунків.

10.10.2019 року Львівською міською радою прийнято ухвалу № 5636 «Про припинення ЛКП «Цитадель-Центр» шляхом приєднання до ЛМКП «Айсберг».

28.12.2019 року Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» і споживач Львівське міське комунальне підприємство по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» уклали угоду про перехід прав та обов`язків по договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 63010 від 01 січня 2019р., відповідно до якого до ЛМКП «Айсберг» переходять всі права та обов`язки ЛКП «Цитадель-Центр» по договору споживача про надання послуги з розподілу електричної енергії № 63010 від 01.01.2019 року на об`єкти згідно з додатком № 1.

19.11.2020 року о 10:30 год. працівниками позивача за участю мешканців житлового будинку (не називалися) складено акт про порушення №035308. Відповідно до акта об`єкт, що перевірявся, - сходова клітка, ЛМКП «Айсберг» (договір № 63010), м. Львів, вул. Кропивницького, 1. Згідно з актом виявлено самовільне підключення до електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи (п. 8.4.2, п. 1.2.1, п. 2.3.3, п. 7.6, п. 8.2.4., п. 8.2.5, п. 5.5.5). Самовільне підключення виявлено в Т. 2, матеріал проводу мідь, переріз проводу 2,5 мм2.

Відповідно до п. 11 акта комісія оператора системи з розгляду складеного акта про порушення буде проводити засідання 18.12.2020 року о 10:00 год. за адресою м. Львів, вул. Героїв УПА, 23, кім. № 26.

Представником споживача підписано відповідний акт.

Зауваження до складеного акта: скеровано лист № 769 від 17.09.2020 року про надання представника для відновлення обліку.

Додатком до акта про порушення є схема підключення електроустановки споживача.

Згідно з актом № 203-1931-19 від 24.12.2019 року на обєкті відповідача проведено контрольний огляд засобів обліку.

19.11.2020 року позивачем складено вимогу № 106135 щодо приведення розрахункового вузла обліку електричної енергії у відповідність до вимог нормативно-технічних документів, а саме відповідно до п. 16 відновити облік електричної енергії, виконати до 19.11.2020 року. Вказану вимогу отримано представником споживача.

18.12.2020 року на засіданні комісії Львівських МЕМ ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення за відсутності представника споживача складено протокол № 035308-а про проведення нарахування за період з дати проведення останнього контрольного огляду засобів обліку, але не більше 6 місяців (19.05.2020 року) по дату складення акта про порушення (19.11.2020 року), по струму спрацювання ввідного комутаційного апарата (Іспрац = 6А). Застосовано формулу W доб.с.п. = Рс.п.*t вик.с.п (8) та нараховано 7 957,57 грн.

13.01.2021 року відповідачу надіслано супровідний лист з копією протоколу та рахунку до сплати № 177499 від 18.12.2020 року на суму 7 957,57 грн., які згідно з відстеженням поштового відправлення отримано адресатом 15.01.2021 року.

Докази оплати рахунку відповідачем в сумі 7 957,57 грн. в матеріалах справи відсутні.

Дані факти матеріалами справи підтверджуються, документально не спростовувались.

ВИСНОВКИ СУДУ

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, з огляду на таке.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з обставин справи, між сторонами існують правовідносини з надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії.

Відносини сторін регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, договором про постачання електричної енергії № 63009 від 26.12.2007 р, публічним договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, Угодою від 28.12.2019р. про перехід прав та обов`язків по договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №63010 від 01.01.2019р.

Так, Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14 березня 2018 року N 312 (надалі по тексту рішення - Правила), передбачають, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку (п. 1.2.1).

Пунктом 2.3.3 Правил перебачено, що електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами вимірювальної техніки для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) суміщеними з лічильником електричної енергії або окремими засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії.

Підключення електроустановки споживача, яка не забезпечена розрахунковими засобами (засобом) вимірювальної техніки, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, забороняється, за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

Розрахункові засоби вимірювальної техніки електричної енергії, технічні засоби контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, засоби вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії встановлюються відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку, цих Правил та проектних рішень.

Пунктом 5.5.5 Правил визначено обов`язки споживача. Зокрема встановлено, що споживач електричної енергії зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; невідкладно повідомляти оператора системи та постачальника послуг комерційного обліку про недоліки в роботі засобу вимірювання; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Згідно з п. 8.2.5 Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.

Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення.

Споживачі, представники оператора системи, інші особи, присутні при перевірці, під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень та/або відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення, про що зазначається в акті про порушення.

В акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення.

В акті зазначаються заходи, яких було вжито або яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи).

У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.

Представники оператора системи перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача про його право внести пояснення та зауваження до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

Як встановлено з матеріалів справи та не заперечується і не спростовано відповідачем, позивачем 19.11.2020 року на об`єкті ЛМКП «Айсберг», а саме на сходовій клітці, виявлено самовільне підключення до електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи, про що складено акт про порушення № 035308. Тобто, в акті зазначено про порушення, яке дослівно відповідає виду порушення, передбаченого пп. 7 п. 8.4.2 Правил. Як у акті про порушення, так і під час розгляду справи, відповідачем не надано доказів про фактичну відсутність виявленого порушення, про недопущення споживачем зафіксованого в акті порушення самовільного підключення до електромереж. Тобто, сам факт самовільного підключення відповідачем не спростовано.

Так, суд враховує пояснення представників сторін стосовно ситуації, що передувала виявленому порушенню, а саме викрадення у вересні 2020 року приладу обліку на об`єкті відповідача за адресою м. Львів, вул. Кропивницького, 1. Разом з тим, невстановлення лічильника до виявлення порушення та незабезпечення явки повноважних працівників енергопостачальника до дня виявлення порушення не входять в предмет доказування в даній справі, а Правила не передбачають таких обставин як виключення чи звільнення від відповідальності споживача. Більше того, навіть наявність таких обставин не підтверджує правомірності дій споживача щодо самовільного підключення.

Згідно із п. 7.6 Правил у разі самовільного підключення споживачем струмоприймачів або збільшення величини потужності понад величину, визначену умовами договору з оператором системи, приєднання струмоприймачів поза розрахунковими засобами комерційного обліку, зниження показників якості електричної енергії з вини споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок оператора системи та інших споживачів, невиконання припису уповноваженого представника відповідного органу виконавчої влади, який стосується вищенаведених порушень, оператор системи має право без попередження повністю припинити споживачу електроживлення після оформлення у встановленому цими Правилами порядку акта про порушення.

Докази припинення електропостачання споживачу відсутні.

Відповідно до п. 8.2.4 Правил у разі виявлення представниками оператора системи самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу.

Так, п. 8.4.2 Правил передбачено, що визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення, зокрема, такого порушення як самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку (пп. 7).

Як вбачається із протоколу засідання комісії Львівських МЕМ ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення, нарахування проведено відповідно до п. 8.4.12 Правил за формулою W доб.с.п. = Рс.п.*t вик.с.п., що відповідає п. 8.4.12 Правил - у разі виявлення у непобутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 6 - 8 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт·год), розраховується за формулою W доб.с.п. = P с.п. · t вик.с.п. (8), де де P с.п. - потужність самовільного підключення (кВт), t вик.с.п. - час використання самовільного підключення протягом доби (приймається рівним 12 год/добу).

Відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії, п. 8.4.8, кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил), а саме, якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку мали можливість, - з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки (якщо технічну перевірку було проведено після останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у шести календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення (п. 2); якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку не мали можливості, або установив пристрій, що занижує покази лічильника електричної енергії (використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі невстановлення на/в лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо), - з дня останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію, або набуття права власності чи користування на об`єкт (якщо технічну перевірку у період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію або набуття ним права власності (користування) на об`єкт до дати виявлення порушення не було проведено) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення (п. 3).

Як вбачається із розрахунку позивача, період нарахування визначено позивачем за останні шість місяців до дня виявлення порушення. Суд звертає увагу, що жодною зі сторін не надано суду доказів здійснення останньої технічної перевірки засобу обліку після 19.05.2020 року, що могло б впливати на період, визначений позивачем. Крім цього, відповідно до наданих представником позивача пояснень у зв`язку із впровадженням карантину на території України в березні 2020 року з березня 2020 року технічна перевірка та огляди засобів обліку позивачем не проводились. Більше того, у матеріалах справи наявний акт контрольного огляду № 203-1931-19 від 24.12.2019 року і актів у наступний період не подано.

Також суд зауважує, що навіть у випадку виявлення порушення раніше, ніж у листопаді, за умови проведення останнього огляду засобу обліку до березня 2020 року, період нарахування здійснювався б за останні шість місяців до дати виявлення порушення, тобто змістився б початок його відліку, проте, все одно в межах шестимісячного строку. Щодо заявленого відповідачем у судовому засіданні 28.07.2021 року клопотання про встановлення додаткового строку для подання доказів, суд звертає увагу, що із відповідним адвокатським запитом сторона мала можливість звернутись раніше і на час засідання отримати відповідь.

Застосовуючи відповідно до ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти України»).

У рішеннях по справах «Олександр Шевченко проти України» та «Айбабін проти України» Європейський суд з прав людини нагадує, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливості для заявника питання, що розглядається (рішення у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Суд зауважує, що розгляд даної справи у зв`язку із ціною позову здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження, строк розгляду яких становить не більше шістдесяти днів. Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про неспростованість позовних вимог, зокрема, факту самовільного підключення споживачем до електричної мережі, що не є власністю оператора системи, про правомірність та правильність здійсненого позивачем нарахування необлікованої електричної енергії у розмірі 7 957,57 грн. Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Щодо інших судових витрат, суд звертає увагу, що у позовній заяві вказано орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 600,00 грн.

Так, згідно з ч. ч. 1-3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як передбачено ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу значно завищений, а перелік послуг наданих адвокатом не відповідає дійсності та суперечить матеріалам справи. Сторона зазначає, що серед послуг Адвокатським об`єднанням «Юріс Консультує», наданих позивачу, зазначено складання клопотань, заяв, заперечень та інших процесуальних документів, проте незрозуміло, які саме документи, ціною 800 грн. кожна. Крім цього, вивчення та аналіз матеріалів справи і аналіз законодавства та судової практики, є по суті однією і тією ж послугою. Також зазначає, що судові засідання 09.06.2021 року, 23.06.2021 року були відкладними, не зайняли багато часу та не вимагали значного обсягу робіт. Тому, просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до 10 % від розміру задоволених позовних вимог.

Аналізуючи надані позивачем докази понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

До позовної заяви долучено договір № 21/4-12 про надання правничої допомоги від 22.04.2021 року, укладений позивачем із Адвокатським об`єднанням «Юріс Консультус» для надання правової допомоги у справі про стягнення 7 957,57 грн.

Згідно з договором авансова оплата правничої допомоги становить 5 600,00 грн.

29.04.2021 року позивачем сплачено Адвокатському об`єднанню «Юріс Консультус» 5 600,00 грн. по рахунку № 21/053 від 27.04.2021 року (рахунок долучений до позовної заяви). Зокрема, в рахунку зазначено види робіт на суму 5 600,00 грн.: вивчення та аналіз матеріалів справи 800,00 грн. (кількість 1, ціна 800,00 грн.), аналіз законодавства та судової практики в справі 800,00 грн. (кількість 1, ціна 800,00 грн.), складання клопотань, заяв, заперечень та інших процесуальних документів 1 600,00 грн. (кількість 2, ціна 800,00 грн.), участь в судовому засіданні 2 400,00 грн. (кількість 3, ціна 800,00 грн.).

Суд зазначає, що іншого деталізованого опису робіт чи двостороннього акту наданих послуг не подано. Проте, оскільки саме такий рахунок оплачено позивачем, то у відповідний спосіб клієнт погодився із обсягом та вартістю наданих Адвокатським об`єднанням послуг.

Разом з тим, відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Аналогічні правила застосовуються до визначення витрат на проведення експертизи та залучення експерта (постанови Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі № 200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі № 520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі № 521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі № 826/13244/16).

Дотримуючись позиції, висловленої Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 24.06.2021 року у справі № 922/902/19 враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви.

Суд зазначає, що співвідношення вартості витрат на професійну правничу допомогу із ціною позову та зі складністю справи має значення для визнання вартості витрат на професійну правничу допомогу. Так, відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також суд враховує, що спір, який виник між сторонами у справі, відноситься до категорії малозначних справ і сторонами не заявлялось про протилежне, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження і збирання яких адвокат витратив значний час, до того ж адвокат не подав детального розрахунку витраченого часу. Крім цього, суд враховує обставини справи стосовно повідомлення споживачем позивача про викрадення приладу обліку електричної енергії у вересні 2020 року, що передували виявленню порушення 19.11.2020 року.

Відтак, суд вважає за необхідне визнати обґрунтованою суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 800,00 грн., зменшивши заявлену до стягнення суму на 50%.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 126, 129, 231, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла "Айсберг" (ідентифікаційний код юридичної особи 20772578, 79007, Львівська обл., місто Львів, пр. Свободи, будинок 39) на користь Приватного акціонерного товариства Львівобленерго (ідентифікаційний код юридичної особи 00131587, 79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3) 7 957,57 грн. заборгованості, 2 270, 00 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору, 2 800,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 05.08.2021 року.

Суддя Р.І. Матвіїв