ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 рокуСправа № 912/1627/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря судового засідання Лупенко А.І., розглянув у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу №912/1627/21

за позовом Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області, вул. Енгельса, буд. 43, м. Дружківка, Донецька область, 84205

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-ПРОМ", вул. Першотравнева, буд. 9, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000

про стягнення 7 361,05 грн

Представники сторін участі не брали.

У судовому засіданні підписано вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області (далі - ТУ ССО, позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-ПРОМ" (далі - ТОВ "АВ-ПРОМ", відповідач) про стягнення 7 361,05 грн, з яких 4 015,12 грн пені та 3 345,93 грн штрафу, з покладанням на відповідача судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про невиконання відповідачем зобов`язань по договору про закупівлю за державні кошти №76-20 від 03.09.2020 в частині поставки товару.

Ухвалою суду від 02.06.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення встановлених при її поданні недоліків.

22.06.2021 на адресу господарського суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з відповідними доказами. В доданому до заяви описі вкладення вказано адресу одержувача - "Кіровоградська область, м. Кам`янське, вул. Ковалевича 2а" та у поштовій накладній - "51931 Кам`янське, Дніпропетровська область".

Проте, офіційною адресою місцезнаходження відповідача згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є вул. Першотравнева, буд. 9, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000.

Разом з тим, як слідує із змісту пояснень ТОВ "АВ-ПРОМ" від 03.06.2021 №0603-1, які надійшли на офіційну електронну адресу господарського суду 03.06.2021, відповідач отримав позовну заяву.

Отже, з огляду на викладене, недоліки, які призвели до залишення позовної заяви без руху, усунені.

Ухвалою від 29.06.2021 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/1627/21 за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначив на 29.07.2021 о 15:00 год та встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

29.07.2021 судом розпочато розгляд справи по суті.

Сторони своїм процесуальним правом на участь в засіданні суду не скористались, уповноважених представників не направили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення, що містяться в матеріалах справи. Відзив на позов відповідачем суду не подано.

З огляду на викладене, господарський суд розглядає справу №912/1627/21 в судовому засіданні 29.07.2021 за відсутності представників сторін.

Разом з тим, суд приймає подані відповідачем засобами електронного зв`язку 03.06.2021 пояснення №0603-1 від 03.06.2021, де зокрема, зазначено, що переговорів щодо розірвання договору від 03.09.2020 №76-20 не велось. ТОВ "АВ-ПРОМ" мало намір виконати умови договору. Терміни виконання порушено, проте відповідач був готовий поставити товар та сплатити штрафні санкції за порушення терміну постачання.

В судовому засіданні 29.07.2021 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2020 між Територіальним управлінням Служби судової охорони у Донецькій області (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АВ-ПРОМ" (постачальник) укладено Договір № 76-20 про закупівлю за державні кошти (далі - Договір, а.с. 4-6), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю товар за кодом ДК 021:2015:39150000-8 меблі та приспособи різні (Антресоль-піраміда для зберігання зброї, шафа металева) згідно із специфікацією (надалі - Товар), а покупець сплатити за товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у Специфікації (додаток №1), що додається до Договору і є його невід`ємною частиною (п. 1.1. Договору).

Ціна даного Договору становить 47 799,00 грн, у тому числі ПДВ 7966,50 грн (п. 2.1. Договору).

Покупець протягом 10 банківських днів після підписання сторонами накладної на фактично поставлений Товар, перераховує на поточний рахунок постачальника 100% ціни фактично поставленого Товару за умови надходження бюджетних коштів на рахунок покупця за даним кодом видатків (п. 2.7. Договору).

Строк поставки товару: до 09.10.2020 року включно (п. 3.1. Договору).

Згідно п. 7.4. Договору, за порушення строків поставки Товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості Товару, стосовного якого допущено прострочення постачання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками та діє до 31 грудня 2020 року (п. 11.1. Договору).

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

У позові зазначено, що відповідно до пункту 3.1. Договору відповідач не здійснив поставку Товару в визначений термін.

14.11.2020 позивачем направлено лист з додатковою угодою про розірвання договору, стягнення пені в розмірі 1672,97 грн та 7% штрафу.

З підстав невиконання відповідачем зобов`язань по поставці товару за договором, позивачем нараховано неустойку (пеню) за період з 09.10.2020 по 31.12.2020 в розмірі 4015,12 грн та штраф за порушення строків поставки Товару понад 30 календарних днів складає 3345,93 грн, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступне.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст. 712 ЦК України ).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має буги переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором кунівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами укладеного між сторонами Договору, строк поставки товару до 09.10.2020 року включно.

В матеріалах справи відсутні докази поставки товару відповідачем. Крім того, відповідач у поясненнях від 03.06.2021 підтвердив, що поставка товару не здійснена.

Доводи відповідача щодо виготовлення товару на замовлення позивача не підтверджено будь-якими доказами.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 217 ГК України, господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими Господарським кодексом України та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України, згідно частини першої статті 199 Господарського кодексу України.

Видами забезпечення виконання зобов`язання за змістом положень частини першої статті 546 Цивільного кодексу України є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а частиною другою цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік забезпечувальних заходів для належного виконання зобов`язання не є вичерпним і сторони, використовуючи принцип свободи договору, передбачений статтею 627 ЦК України, мають право встановити й інші, окрім тих, що передбачені частиною першою статті 546 ЦК України, засоби, які забезпечують належне виконання зобов`язання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.

За змістом положень частини четвертої статті 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). При цьому такий порядок обрахування штрафних санкцій не поставлено в залежність від того, яке зобов`язання порушене-грошове чи негрошове.

Отже, чинним законодавством передбачено можливість визначення сторонами в договорі окремої від визначених в статті 549 ЦК України форм неустойки штрафних санкцій, в тому числі можливість застосування за порушення негрошового зобов`язання штрафної санкції, порядок обчислення якої встановлено сторонами аналогічно до порядку обчислення пені - у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення.

Вказана правова позиція щодо можливості застосування договірної санкції, яка не передбачена ст. 549 ЦК України узгоджується з правовою позицією Верховного суду України та Верховного суду, викладеною, зокрема в постановах: від 22.11.2010 у справі № 14/80-09-2056, від 25.06.2018 у справі №912/2483/17, від 25.07.2018 у справі №904/7589/17, від 25.07.2018 у справі №904/8299/17, від 03.09.2018 у справі №908/2411/17.

Сторонами в п. 7.4. Договору, визначено, що за порушення строків поставки Товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості Товару, стосовного якого допущено прострочення постачання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Отже, суд приходить до висновку про правомірне заявлення позивачем неустойки за невиконання відповідачем зобов`язань з поставки товару.

За розрахунком позивача пеня за період з 09.10.2020 по 31.12.2020 становить 4015,12 грн та штраф за порушення строків поставки Товару понад 30 календарних днів складає 3345,93 грн.

Разом з тим, 14.11.2020 позивачем направлено відповідачу додаткову угоду про розірвання договору.

Позивач отримав лист, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 23.11.2020 (а.с. 8).

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента, визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Статтею 665 ЦК України визначено, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Зміст спірного договору не передбачає право на відмову будь-якої з сторін договору від його виконання. Згідно ст.665 ЦК України відмова від договору є правом покупця.

З підстав викладеного, суд приходить до висновку, що Договір №76-20 про закупівлю за державні кошти від 03.09.2020 розірвано 23.11.2020.

Згідно п. 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" відповідно до частин другої і третьої статті 653 ЦК України в разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Зі змісту цих норм випливає, що домовленість сторін про розірвання договору не виключає проведення між сторонами розрахунків за зобов`язаннями, що виникли до розірвання договору, в тому числі застосування заходів майнової відповідальності за невиконання (неналежне виконання) грошових зобов`язань.

Разом з тим, нарахування пені після розірвання договору - 23.11.2020, є необґрунтованим, суперечить вимогам ст. 653 ЦК України.

Крім того, позивачем здійснено нарахування пені з 09.10.2020, тобто дати виконання відповідачем зобов`язань по поставці (п. 3.1. Договору).

Однак, прострочення поставки товару настало з 10.10.2020, адже до 09.10.2020 включно відповідач мав зобов`язання поставити товар.

З підстав викладеного, пеня підлягає нарахуванню за період з 10.10.2020 по 23.11.2020 (45 днів) та становить за розрахунком суду - 2150,96 грн. Решта заявлених вимог в частині пені заявлені безпідставно.

Перевіривши розрахунок 7% штрафу за прострочення поставки товару понад 30 календарних днів, господарський суд встановив вірність такого розрахунку.

З підстав викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 5496,89 грн, з яких 2150,96 грн пені та 3345,93 грн 7% штрафу.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 231, 233, 236-241, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-ПРОМ" (вул. Першотравнева, буд. 9, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000, і.к. 42915052) на користь Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області (вул. Енгельса, буд. 43, м. Дружківка, Донецька область, 84205, і.к. 43532003) 2150,96 грн пені та 3345,93 грн 7% штрафу, а також 1695,13 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити позивачу на поштову адресу (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Енгельса, буд, 43), відповідачу на поштову адресу (28000, Кіровоградська область, вул. Першотравнева, 9) та електронну пошту .

Повне рішення складено 02.08.2021.

Суддя В.Г. Кабакова