ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2021 р. м. Київ Справа № 911/565/21

Суддя О.В. Конюх, при секретарі судового засідання Манілець А.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом фізичної особи підприємця Камінського Владилена Володимировича, м. Біла Церква,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Агромонтажбуд», м. Біла Церква Київської області,

про визнання договору удаваним

за участі представників:

від позивача: Патрелюк Д.А., адвокат, ордер від 29.06.2021 АР №1052433;

від відповідача: Баляба О.В., в порядку самопредставництва, витяг з ЄДР;

вільний слухач: Голобородько М. Г., паспорт від 12.04.1996 СК № 171456

СУТЬ СПОРУ:

позивач фізична особа підприємець Камінський Владилен Володимирович, м. Біла Церква (далі по тексту ФОП Камінський В.В.) звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 23.02.2021 до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Агромонтажбуд», м. Біла Церкева (далі по тексту ТОВ «Агромонтажбуд»), в якому просив суд договір купівлі-продажу від 26.07.2018 № 2607/3, укладений між фізичною особою-підприємцем Камінським Владиленом Володимировичем та товариством з обмеженою відповідальністю Агромонтажбуд удаваним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний договір купівлі-продажу від 26.07.2018 № 2607/3, укладений між ФОП Камінським Владиленом Володимировичем та ТОВ Агромонтажбуд, є удаваним та укладеним з метою приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Позивач твердить, що у серпні 2017 між позивачем та відповідачем в усній формі було досягнуто домовленості стосовно купівлі-продажу комбайну зернозбирального LEXION 570R 2006 року, серійний номер 57600400 за ціною 2 130 000,00 грн. готівкою.

У зв`язку з цим 14.08.2017 позивач передав відповідачу готівкові кошти в сумі 1 820 000,00 грн. в оплату комбайна, про що директор ТОВ «Агромонтажбуд» видав розписку від 14.08.2017, у якій зобов`язався переоформити комбайн на позивача після отримання другої частини оплати. Відтак, позивач твердить, що шляхом передачі коштів та підписання розписки між сторонами у спрощений спосіб було укладено договір купівлі-продажу комбайну за ціною 2 130 000,00 грн., із погодженням всіх необхідних істотних умов, та відбулось його часткове виконання.

Позивач, посилаючись на заяву свідка ОСОБА_1 твердить, що восени 2017 позивач у присутності вказаного свідка передав директору ТОВ «Агромонтажбуд» ОСОБА_2 залишок коштів готівкою в сумі 310 000,00 грн., відтак, договір з боку покупця ОСОБА_3 був виконаний належним чином та у повному обсязі.

Разом із тим, 26.07.2018 між позивачем та відповідачем було підписано договір купівлі-продажу №2607/3,

по-перше, з метою належного переоформлення комбайну в органах Держтехнагляду, оскільки у відповідності до пп.1 п.4 Порядку відомчої реєстрації та знаття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, до заяви власника про проведення реєстрації в обов`язковому порядку мав бути доданий документ, що підтверджує право власності або правомірність використання машини;

по-друге з метою податкової оптимізації, оскільки на дату реального придбання комбайну у позивача був відсутній статус платника податку на додану вартість, відтак позивач був позбавлений можливості отримати податковий кредит.

З метою документального відображення купівлі-продажу та надання підписаному договору вирогідності позивач здійснював безготівкове перерахування коштів відповідачу під домовленість про їх повернення від відповідача готівкою. Так, позивач твердить, що перерахував відповідачу протягом липня-вересня 2018 року 567 000,00 грн., 367 000,00 грн. з яких були повернуті директором ТОВ «Агромонтажбуд» позивачу готівкою через ОСОБА_4 , яка надавала відповідачу послуги з бухгалтерського та аудиторського обслуговування.

В результаті корпоративного конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 останній відмовився повертати позивачу залишок перерахованих коштів в сумі 200 000,00 грн., відтак, кошти у сумі 200000,00 грн. були повернуті позивачу ОСОБА_1 . Крім того, ТОВ «Агромонтажбуд» подало позов до ФОП Камінського В.В, про стягнення заборгованості за удаваним договором купівлі-продажу від 26.07.2018 без урахування готівкових розрахунків між сторонами.

Після розірвання всіх відносин з ТОВ «Агромонтажбуд» позивач як добросовісний набувач комбайну, 05.06.2019 здійснив реєстрацію комбайна у ГУ Держпродспоживслужби та отримав свідоцтво про реєстрацію.

Позивач твердить, що оскільки господарським судом Київської області 22.12.2020 прийнято рішення по суті справи 911/2493/20, яким вимоги ТОВ «Агромонтажбуд» про стягнення заборгованості за договором були задоволені, єдиним можливим способом захисту та відновлення порушених прав ФОП Камінського В.В. є звернення до суду з позовом про визнання Договору купівлі-продажу №2607/3 від 26.07.2018 удаваним.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.03.2021 відкрито провадження у справі № 911/565/20, постановлено справу розглядати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.03.2021. цією ж ухвалою суд у порядку ст. 90 ГПК України зобов`язав відповідача ТОВ «Агромонтажбуд» надати відповіді на питання позивача у порядку письмового опитування, а саме:

1) Чи є комбайн зернозбиральний Lexion 570R, 2006 року виготовлення, серійний номер 57600400, виготовлювач Claas Omaha Inc. USA, визначений у предметі Розписки від 14.08.2017, тотожним до комбайну, визначеному у п. 2.1. Договору купівлі-продажу №2607/3 від 26.07.2018?

2) Чи було у серпні 2017 року відповідачем фактично передано комбайн зернозбиральний Lexion 570R, 2006 року виготовлення, серійний номер 57600400, виготовлювач Claas Omaha Inc. USA на користь ОСОБА_3 .?

3) Будучи співзасновниками ТОВ Агромонтажбуд чи вирішував директор ТОВ Агромонтажбуд ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 будь-які питання стосовно господарської та комерційної діяльності ТОВ Агромонтажбуд, у тому числі щодо комбайну зернозбирального Lexion 570R, 2006 року виготовлення, серійний номер НОМЕР_1 , виготовлювач Claas Omaha Inc. USA?

4) З якої причини директор ТОВ Агромонтажбуд ОСОБА_2 передавав грошові кошти у готівковій формі ОСОБА_4 із вказівкою подальшої передачі таких коштів фізичній особі-підприємцю Камінському В.В. на суму 367 000,00 грн., які були переказані останнім на рахунок ТОВ Агромонтажбуд за договором купівлі-продажу №2607/3 від 26.07.2018?

15.03.2021 до господарського суду від ТОВ «Агромонтажбуд» надійшов відзив від 10.03.2021 №59 на позовну заяву, у якому відповідач вважає позов безпідставним. Відповідач твердить, що ніколи не приймав участі у реалізації наведеного правового сценарію. Відповідач твердить, що сам позивач подав у справу №906/297/20 пояснення за власним підписом, у яких стверджував, що 14.08.2017 отримав спірний комбайн у платну строкову оренду, на підтвердження чого подав Акт приймання-передачі від 14.08.2017. Відповідач твердить, що розписка від 14.08.2017 про отримання готівкових коштів в оплату комбайну є підробкою. Відповідач твердить, що директор ОСОБА_2 , особисто знімав з рахунку готівкові кошти, які передавав до бухгалтерії для подальшої передачі ОСОБА_1 як повернення фінансової допомоги за договорами від 2016 року; які кошти та на якій підставі бухгалтер ОСОБА_4 , передавала ОСОБА_3 , директор ТОВ «Агромонтажбуд» не знає.

29.03.2021 до господарського суду від представника позивача надійшли письмові пояснення від 29.03.2021 №87/03-21, у яких позивач зокрема твердить, що через 2 роки після припинення виконання будь-яких домовленостей між ФОП Камінським В.В, та ТОВ «Агромонтажбуд» відповідач звернувся із позовною заявою про стягнення з ФОП Камінського заборгованості у розмірі 922 462,83 грн., що обґрунтовувалось начебто невиконанням останнім умов удаваного договору купівлі-продажу від 26.07.2018. Рішенням у справі №911/2493/20 позовні вимоги були частково задоволені шляхом стягнення з ФОП Камінського 933600,33 грн. ФОП Камінським В.В, у вказаній справі подано апеляційну скаргу на рішення від 22.12.2020.

Встановлення судом у справі №911/565/20 факту наявності усіх наведених позивачем фактичних обставин та визнання договору купівлі-продажу удаваним створить вагомий преюдиційний факт для апеляційного перегляду справи №911/2493/20, що дозволить апеляційному суду повно, всебічно та належним чином дослідити усі існуючі обставини та документи, пов`язані з укладенням удаваного договору.

Крім того, позивач, посилаючись на правові позиції Верховного Суду (постанова від 15.06.2018 у справі №916/933/17, окрема думка на постанову ВП ВС від 19.01.2021 у справі №916/1415/19) твердить, що суд уповноважений захистити порушені права та інтереси позивача шляхом визнання договору купівлі-продажу удаваним на підставі положень ст. 235 ЦК України. Також суд наділений повноваженнями застосувати належний та ефективний спосіб захисту порушених прав у разі, якщо законом не встановлено такого способу, що обумовлює неможливість відмови у позовних вимогах виключно у зв`язку із неправильністю обраного позивачем способу захисту.

Ухвалою від 29.03.2021 суд відклав підготовче судове засідання на 12.04.2021 та зобов`язав позивача та відповідача виконати вимоги ухвали господарського суду Київської області від 01.03.2021.

31.03.2021 від позивача до господарського суду надійшла відповідь від 31.03.2021 №91/03-21 на відзив, у якому позивач спростовує аргументи відповідача. Зокрема твердить, що посилання відповідача на рішення у справі №911/2493/20 як на підтвердження того, що між сторонами було укладено реальний та дійсним правочин, є безпідставними, оскільки суд розглядав праву в межах заявленого предмету та із заявлених підстав про стягнення заборгованості та не вирішував питання про факт удаваності Договору купівлі-продажу від 26.07.2018. Позивач відхиляє посилання відповідача на відсутність будь-яких домовленостей, вважаючи їх голослівними, та посилається на те, що обставини, наведені у позові, на противагу заявам відповідача підтверджені письмовими доказами та показами свідків, відтак відповідно до ст. 79 ГПК України є більш вирогідними. Позивач твердить, що акт прийому-передачі комбайна у строкову платну оренду, який підписаний директором ОСОБА_2 , та скріплений печаткою ТОВ «Агромонтажбуд», був укладений одночасно із видачею розписки про передані готівкові кошти з метою отримання тимчасової правової підстави для використання комбайну у господарській діяльності.

06.04.2021 до господарського суду від відповідача надійшли заперечення від 01.04.2021 №76, а також нотаріально посвідчена заява свідка директора ТОВ «Агромонтажбуд» ОСОБА_2 з відповідями на питання позивача у порядку письмового опитування (ст. 90 ГПК України).

07.04.2021 від позивача надійшла заява від 07.04.2021 №109/04-21 про зміну предмету позову, у якій позивач, не змінюючи підстав позову, просить суд визнати Договір купівлі-продажу від 26.07.2018 №2607/3, який було укладено між ФОП Камінським В.В. та ТОВ «Агромонтажбуд» недійсним.

09.04.2021 від ТОВ «Агромонтажбуд» до суду надійшло клопотання від 09.04.2021 №86 про доручення до матеріалів справи копії договору про надання професійної правничої допомоги від 01.03.2021 між відповідачем та адвокатом Балябою С.В. Також 09.04.2021 від відповідача надійшли пояснення від 09.04.2021 №85 на заяву ФОП Камінського про зміну предмету позову.

У підготовчому судовому засіданні 12.04.2021 прийнято до розгляду заяву позивача ФОП Камінського В.В. про зміну предмету позову від 07.04.2021 №109/04-21, оголошено, що справа розглядатиметься у редакції позовних вимог згідно вказаної заяви про зміну предмету позову про визнання недійсним Договору купівлі-продажу №2607/3 від 26.07.2018, який було укладено між ФОП Камінським В.В. (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) та ТОВ Агромонтажбуд (код 39106787), та стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат (судового збору та витрат на професійну правову допомогу). У підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 26.04.2021, встановлено додатковий строк для подання заяв по справі, заяв із процесуальних питань, наявних та раніше не поданих доказів до 26.04.2021, про що присутні представники обох сторін були повідомлені особисто під розпис.

19.04.2021 від відповідача надійшли обґрунтування доводів щодо безпідставності заявлених вимог від 16.04.2021 №92. Відповідач, посилаючись на практику Касаційного господарського суду (постанова від 16.10.2020 у справі №904/2979/20) твердить, що для визнання договору недійсним заявник повинен довести конкретні факти порушення його прав та інтересів оспорюваним договором, і те, яким чином у результаті визнання договору недійсним ці права будуть захищені та відновлені. Відповідач твердить, що розписка, на яку посилається позивач, не має ознак договору, і не може бути підставою для переоформлення права власності на транспортний засіб, відтак описані позивачем дії з укладення усного правочину є нетиповою діловою практикою. Передача готівки юридичній особі має здійснюватися в касу підприємства в обмін на прибутковий касовий ордер. Відповідач не визнає жодної дії, на які посилається позивач, у тому числі і щодо оформлення розписки. Відповідач твердить, що визнання договору недійним має наслідки відповідно до ст. 216 ЦК України, а саме повернення комбайну у власність продавця без повернення коштів позивачу, оскільки позивач отримав кошти готівкою від двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що є неможливим у зв`язку з тим, що комбайн згорів у 2020 році під час жнив.

Також 19.04.2021 від відповідача надійшло клопотання від 16.04.2021 №91 про виклик свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_1 для допиту у судовому засіданні.

23.04.2021 від позивача надійшло клопотання від 23.04.2021 №131/04-21 про виклик свідка ОСОБА_2 для допиту у судовому засіданні, та клопотання від 23.04.2021 №133/04-21 про відкладення розгляду справи.

Крім того, 23.04.2021 від позивача надійшло клопотання від 23.04.2021 №132/04-21 про приєднання до матеріалів справи примірника висновку експертів №689/04/2021 за результатами проведення комісійної почеркознавчої експертизи від 19.04.2021, у якому експерти ТОВ «Експертно-дослідна служба України» зробили висновок про те, що підпис від імені ОСОБА_2 у розписці від 14.08.2017 виконаний ОСОБА_2 .

Ухвалою від 26.04.2021 суд продовжив строк підготовчого провадження, підготовче судове засідання відклав на 24.05.2021.

14.05.2021 від відповідача надійшли заперечення від 11.05.2021 №106 на клопотання про приєднання доказів (висновку експертів) до матеріалів справи. Зокрема відповідач твердить, що захищати порушене право на достовірність офіційних документів, які підроблені позивачем, можливо лише в межах кримінального провадження, про що відповідач подав повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 07.05.2021 до Національної поліції України. Відповідач твердить, що почеркознавча експертиза відповідно до пункту 1.2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, належить до криміналістичних експертиз, які у порядку ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» можуть проводитися виключно державними спеціалізованими установами, а ТОВ «Експертна дослідна служба України» є експертним закладом приватної власності.

Ухвалою від 24.05.2021 суд закрив підготовче судове засідання, призначив справу до судового розгляду по суті на 08.06.2021, викликав у судове засідання у якості свідків осіб, які подали суду письмові заяви свідків - ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

Ухвалою від 01.06.2021 залишено без задоволення клопотання адвоката Стось Д.С. в інтересах свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про участь свідків у судовому засіданні 08.06.2021 в режимі відеоконференції.

08.06.2021 від відповідача надійшла заява від 07.06.2021 №2-06/21, у якій представник відповідача просить суд визнати поважними причини неявки у судове засідання свідка ОСОБА_2 (через хворобу).

Також 08.06.2021 від відповідача надійшла заява від 07.06.2021 №4-06/21, у якій відповідач твердить про зацікавленість свідка ОСОБА_1 у наданні неправдивих свідчень, посилаючись на викладене у рішенні господарського суду Київської області від 22.12.2020 №911/2493/20, постанові Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2021 у справі №911/1985/20, рішеннях господарського суду Житомирської області від 16.03.2021 у справі №906/297/20 та від 25.05.2021 у справі №906/349/20.

Також 08.06.2021 від відповідача надійшла заява від 07.06.2021 №3-06/21, у якій відповідач посилається на недостовірність свідчень ОСОБА_4 та просить суд, оскільки директор ТОВ «Агромонтажбуд» не може взяти участь у судовому засіданні через хворобу, з`ясувати у свідка ОСОБА_4 відповідь на ряд питань, наведених у заяві.

У судовому засіданні 08.06.2021 суд розпочав розгляд справи по суті, допитав свідків, що з`явилися на виклик суду ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , та оголосив перерву у судовому засіданні до 29.06.2021, про що присутніх представників позивача та відповідача повідомив особисто під розписку.

17.06.2021 від директора ТОВ «Агромонтажбуд» ОСОБА_2 до суду надійшла заява від 14.06.2021 №139, у якій він повідомив, що його стан здоров`я покращується, відтак він зможе взяти участь особисто у судовому засіданні в якості свідка.

У судовому засіданні 29.06.2021 суд продовжив з`ясування обставин справи та дослідження доказів, допитав у якості свідка директора ТОВ «Агромонтажбуд» ОСОБА_2 , та оголосив перерву у судовому засіданні до 05.07.2021, про що присутніх представників позивача та відповідача повідомив особисто під розписку.

05.07.2021 від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення від 05.07.2021 №208/07-21. Позивач стверджує, що

належним чином на підставі розписки від 14.07.2017 та показів свідка Новіцького довів факт передачі готівкових коштів від ФОП Камінського В.В. до ТОВ «Агромонтажбуд» у якості повної оплати за комбайн;

покази директора ТОВ «Агромонтажбуд» ОСОБА_2 про підробку розписки є голослівними, а справжність його підпису у розписці підтверджено висновком почеркознавчої експертизи;

згідно досягнутих домовленостей позивач та відповідач досягли згоди щодо предмету договору - комбайну зернозбирального Lexion 570R, 2006 року виготовлення, серійний номер 57600400, ціни договору 2 130 000,00 грн. готівкою (з яких 1 820 000,00 були передані позивачем 14.08.2017, а решта 310 000,00 грн. восени 2017 у присутності свідка ОСОБА_1 ); а відсутність згоди щодо строку дії договору не є підставою вважати його неукладеним;

одночасно із досягненням домовленостей, передачею коштів та видачею розписки покупцю ОСОБА_3 , було фактично передано комбайн; при цьому під час розгляду справи №906/297/20 судом констатовано факт вибуття комбайну з розпорядження ТОВ «Нормагро» з 14.08.2017 у користування ФОП Камінського В.В. за Актом прийому-передачі транспортного засобу у платну строкову оренду від 14.08.2017;

підписуючи договір купівлі-продажу №2607/3 від 26.07.2018, позивач та відповідач не мали на меті настання реальних правових наслідків, оскілки такі наслідки фактично настали після видання розписки від 14.08.2017, тобто під час укладення сторонами договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки у спрощений спосіб; отже оспорюваний договір купівлі-продажу №2607/3 від 26.07.2018 містить усі ознаки удаваності та був укладений включно з метою отримання ФОП Камінським В.В. податкового кредиту та створення належних документальних підстав для проведення перереєстрації комбайну в органах Держспоживслужби;

відмова відповідача від виконання попередньо досягнутих домовленостей та звернення до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості у розмірі 922 462,83 грн. мали на меті отримання відповідачем подвійної оплати вартості вже відчуженого на користь ФОП Камінського В.В. комбайну.

Також 05.07.2021 від позивача надійшла заява від 05.07.2021 №209/07-21 про відшкодування судових витрат, у якій позивач просить суд стягнути з відповідача витрати позивача на проведення комісійної почеркознавчої експертизи в сумі 12 000,00 грн.

05.07.2021 від відповідача надійшло заключне слово від 04.07.2021 №155 у судових дебатах, викладене письмово. Відповідач твердить, що:

Відповідач при укладення договору купівлі-продажу №2607/3 від 26.07.2018 не мав на меті укладення недійсного правочину. Так, зміст правочину не суперечить Цивільному кодексу, іншим актам законодавства, інтересам держави і суспільства; позивач та відповідач, а також їх представники, які підписували договір, мали достатній обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення позивача та відповідача відповідало їх внутрішній волі; правочин вчинявся у письмовій формі та був спрямований на реальне настання наслідків, що обумовлені ним;

про дійсність та реальність намірів сторін свідчать їх подальші дії: відповідач по факту невиконання позивачем зобов`язань з оплати ініціював стягнення з позивача боргу у судовому порядку у межах справи №911/2493/20; позивач здійснив перереєстрацію права власності на спірний комбайн;

розписка від 14.07.2017 у будь-якому випадку не є доказом, який підтверджує отримання відповідачем оплати готівкою, оскільки вказана операція повинна фіксуватися видачею прибутково-касового ордеру;

відповідач не визнає наявності спільних намірів на укладення договору купівлі-продажу №2607/3 від 26.07.2018 для приховання усного правочину (ціна письмового правочину 1400 000,00 грн., ціна усного правочину 2 130 000,00 грн.), а дії позивача протирічать приписам ст. 19 Конституції України щодо дотримання правопорядку в Україні під час господарювання; нормам ст. 5 ГК України щодо законності ведення господарської діяльності, а також ст. 13 ЦК України, відповідно до якої не допускається дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Також від відповідача 05.06.2021 надійшла заява про розподіл судових витрат від 04.07.2021 №154, у якій відповідач просить суд стягнути з позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 16 000,00 грн.

У судовому засіданні 05.07.2021 після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши позов фізичної особи підприємця Камінського Владилена Володимировича до товариства з обмеженою відповідальністю «Агромонтажбуд» (із урахуванням заяви про зміну предмету позову від 07.04.2021 №109/04-21) про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26.07.2018 №2607/3, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вислухавши пояснення представників та покази свідків, господарський суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статей 206, 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами; правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, а саме правочинів, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до статі 1 Закону України «Про захист прав покупців сільськогосподарських машин» сільськогосподарська машина - всі види техніки і обладнання для агропромислового комплексу; договір - угода між покупцем і виробником, продавцем, виконавцем про якість, терміни, ціну та інші умови, за якими здійснюються купівля-продаж машини, виконання роботи та надання послуг. Відповідно до статті 6 вказаного Закону продаж (сільськогосподарських) машин, виконання робіт, надання послуг здійснюються лише на договірній основі.

Згідно із пунктами 3, 8 Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого Постановою КМУ від 08.07.2009 №694 (в редакції яка була чинною станом на серпень 2017 року) власники, крім суб`єктів господарювання, визначених у підпункті 5 пункту 8 цього Порядку (які здійснюють оптову або роздрібну торгівлю машинами) зобов`язані зареєструвати в інспекції машину протягом 10 діб від дня придбання, митного оформлення або виникнення інших обставин, що є підставою для реєстрації.

Відповідно до пункту 4 вказаного порядку машина реєструється протягом семи днів на підставі заяви власника або уповноваженої ним особи, яка подається державному інспектору у відповідному районі, у разі, коли документи, що додаються до заяви, подані у повному обсязі.

До заяви додаються:

документи, що підтверджують право власності або правомірність використання машини;

документи, що підтверджують сплату передбачених законодавством податків, а також зборів за послуги, що надаються інспекцією;

копії паспорта та картки фізичної особи - платника податків про присвоєння ідентифікаційного номера Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платників (для фізичної особи);

документ, що посвідчує особу представника власника та його повноваження (у разі потреби);

свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про її зняття з обліку попереднім власником (якщо машина перебувала в експлуатації та була зареєстрована в інспекції чи іншому державному органі);

митна декларація на паперовому носії або її копія, засвідчена в установленому порядку, або електронна митна декларація, або уніфікована митна квитанція МД-1 - для машин, що ввезені на митну територію України та реєструються вперше;

акт про присвоєння ідентифікаційного номера (у разі реєстрації машини, якій ідентифікаційний номер присвоєно відповідно до пункту 14 цього Порядку);

висновок спеціаліста;

сертифікат відповідності або свідоцтво про визнання відповідності, видане або визнане Держспоживінспекцією або іншим акредитованим в установленому порядку органом із сертифікації, який уповноважений на провадження такої діяльності в законодавчо регульованій сфері (для машин, що вперше реєструються в Україні і підлягають сертифікації);

інші документи у випадках, визначених цим Порядком.

Відповідно до пункту 27 вказаного Порядку, експлуатація машини, не зареєстрованої в інспекції, або без номерного знака "Транзит" забороняється.

Суду подано оригінал для огляду та копію розписки від 14.08.2017, за змістом якої директор «Агромонтажбуд» ОСОБА_2 отримав частковий платіж у сумі 1 820 000,00 грн. за комбайн зернозбиральний Lexion 570R, 2006 року виготовлення, серійний номер 57600400 від ОСОБА_3 . Після отримання залишку вартості в розмірі 310 000,00 грн. директор ТОВ «Агромонтажбуд» ОСОБА_2 зобов`язався перереєструвати комбайн в органах Держтехнагляду.

Суду подано заяву свідка ОСОБА_1 , який заявив, що 14.08.2017 був присутнім в момент передачі ФОП Камінським В.В. директору ТОВ «Агромонтажбуд» грошових коштів в сумі 1 820 000,00 грн. у готівковій формі у якості попередньої оплати за комбайн. Також Новіцький В.Г. у заяві свідка заявив, що восени 2017 був присутній при передачі ФОП Камінським В.В. директору ТОВ «Агромонтажбуд» залишкової вартості комбайну на суму 310 000,00 грн.

Суду подано копію підписаного 14.08.2017 між ТОВ «Агромонтажбуд» та ФОП Камінським В.В. Акту прийому-передачі транспортного засобу (комбайна зернозбирального Lexion 570R, 2006 року виготовлення, серійний номер 57600400) в платну строкову оренду для ведення діяльності у сфері надання послуг у рослинництві та інших видів діяльності на строк по 31.10.2017. Разом із тим, за змістом вказаного Акту вбачається, що він є додатком до договору №1408/17 від 14.08.2017, який суду подано не було.

Між ТОВ «Агромонтажбуд» (орендодавець) та ТОВ «Нормагро» (орендар» було укладено договір №2101/17 від 21.01.2017 оренди комбайна зернозбирального Lexion 570R, 2006 року виготовлення, серійний номер 57600400 та складено Акт прийому-передачі транспортного засобу в платну строкову оренду від 21.01.2017.

Обставини укладення вказаного договору досліджені судом під час розгляду справи №906/297/20, наведені у постанові Північно-Західного апеляційного господарського суду від 21.06.2021 року, яка набрала законної сили, та у порядку ст. 75 ГПК України не потребують доказування. Судом апеляційної інстанції у наведеній постанові від 21.06.2021 встановлено, що згідно акту приймання-передачі транспортного засобу від 14.08.2017 року, ТОВ «Агромонтажбуд» передав, а фізична особа-підприємець Камінський В.В. прийняв у тимчасове платне строкове користування по 31.10.2017 року комбайн зернозбиральний LEXION 570R, рік виготовлення 2006, серійний номер 57600400. Апеляційний суд вказав, що доводи позивача (ТОВ «Агромонтажбуд») наведені у відзиві на апеляційну скаргу про перебування спірного транспортного засобу в період з 21.01.2017 року по 31.12.2017 року в користуванні відповідача (ТОВ «Нормагро»), спростовуються наявною в матеріалах справи копією акту приймання-передачі від 14.08.2017 року, а також письмовими поясненнями третьої особи у справі, в яких ФОП Камінський В.В. зазначає, що комбайн зернозбиральний LEXION 570R, рік виготовлення 2006, серійний номер 57600400 був переданий йому в оренду ТОВ «Агромонтажбуд» відповідно до акту приймання-передачі від 14.08.2017 року.

Відповідно до частини 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено судом.

Тобто преюдицію складають саме обставини та факти, встановлені судовим рішенням, а не їх правова оцінка.

На підтвердження того, що комбайн фактично був переданий у володіння та користування ФОП Камінського В.В. суду було подано копію договору №09 на виконання робіт від 26.10.2017, за яким позивач зобов`язувався виконати сільськогосподарські роботи із збирання врожаю із застосуванням комбайну CLAAS LEXION 570R, заводський номер НОМЕР_1 на території сільгоспугідь ПП «Кароля».

26.07.2018 між ТОВ Агромонтажбуд (продавець) та ФОП Камінським В.В. у формі єдиного документа було підписано договір купівлі-продажу № 2607/3.

Згідно з п. 1.1 договору продавець зобов`язується передати належний йому товар у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору.

Відомості про товар: найменування комбайн зернозбиральний LEXION 570R, б.в., рік виготовлення 2006, серійний номер 57600400, виготовлювач Claas Omaha Inc. USA; одиниця виміру кількості товару шт. (розділ 2 договору).

Ціна за одиницю товару комбайн зернозбиральний LEXION 570R становить 1400000,00 грн. з ПДВ (розділ 3 договору).

Покупець зобов`язується перерахувати грошові кошти за товар в національній валюті України (гривні) в сумі 1400000,00 грн. (в т.ч. ПДВ) на розрахунковий рахунок продавця одним або декількома платежами в термін до 31.12.2018 включно (пункт 4.1). Фактом оплати товару є надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця (пункт 4.2). Порядок розрахунків може бути змінений за взаємною згодою сторін (пункт 4.3).

Згідно з п. 8.2 договору умови даного договору можуть бути змінені за взаємною згодою сторін з обов`язковим складанням письмового документа. Після підписання цього договору усі попередні переговори за ним, листування, попередні угоди та протоколи про наміри з питань, що так чи інакше стосуються цього договору, втрачають юридичну силу (пункт 8.7).

До матеріалів справи подано копії платіжних доручень всього на суму 567000,00 грн., за якими позивач здійснював оплату у безготівковому порядку за комбайн згідно рахунку від 26.07.2018 та договору купівлі-продажу №2607/3 від 26.07.2018, що сторонами не заперечується а саме:

від 27.07.2018 №149 на суму 117000,00 грн.,

від 05.09.2018 №203 на сму 150000,00 грн.,

від 20.09.2018 №219 на суму 100000,00 грн.,

від 27.09.2018 №224 на суму 170000,00 грн.;

від 27.09.2018 на суму 30 000,00 грн.

Суду подано заяву свідка ОСОБА_4 , яка заявила, що протягом липня-вересня 2018 року особисто отримала від директора ТОВ «Агромонтажбуд» ОСОБА_2 грошові кошти у готівковій формі та особисто передала такі кошти ОСОБА_3 на загальну суму 367 000,00 грн.

Позивач твердить, що вказана передача коштів була вчинена за усною домовленістю між позивачем та відповідачем щодо повернення перерахованих за комбайн безготівкових коштів у зв`язку з повним розрахунком ФОП Камінського за придбаний комбайн у готівковій формі у 2017 році. У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 факт передачі коштів підтвердила, однак заявила, що не знає призначення та мету, з якими здійснювалась передача коштів.

05.06.2019 ФОП Камінський В.В. звернувся із заявою про реєстрацію комбайну до ГУ Держпродспоживслужби у Київській області, до якої були додані зокрема договір купівлі-продажу та Акт приймання-передачі, та отримав свідоцтво серія ЕЕ №213755 від 05.06.2019 про реєстрацію машини марки CLAAS LEXION 570R, рік випуску 2006, заводський номер НОМЕР_1 .

Відомостей про те, який саме Акт приймання-передачі подавався для реєстрації комбайну, суду не подано.

Вимога позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу №2607/3 від 26.07.2018 не належить до задоволення. з огляду на таке.

Згідно з положеннями статті 3 Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Статтею 11 вказаного Кодексу визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями частин 1, 3, 5 статті 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили (стаття 235 Цивільного кодексу України).

Так, за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Тобто воля сторін в удаваному правочині спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, а оскільки відповідно до частини 1 статті 202, частини 3 статті 203 Цивільного кодексу України головним елементом договору (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, то основним юридичним фактом, який підлягає встановленню судом, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору та з`ясування питання про те, чи не укладено цей договір з метою приховання іншого договору та якого саме.

При цьому, реальний (прихований) правочин може бути дійсним або недійсним. Якщо правочин, який сторони насправді вчинили, відповідає вимогам закону, відносини сторін регулюються правилами, що його стосуються. Якщо ж правочин, який сторони насправді вчинили, суперечить законодавству, суд виносить рішення про визнання недійсним цього правочину із застосуванням наслідків, передбачених для недійсності правочинів такого типу (постанова Верховного Суду від 04.11.2020 у справі №923/1121/17).

Верховний Суд у пунктах 6.16, 6.17 постанови від 01.10.2020 у справі №910/21935/17 вказав, що за удаваним правочином сторони умисно оформлюють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. У такій ситуації існують два правочини: один - удаваний, а інший - той, який сторони дійсно мали на увазі. Тобто, удаваний правочин своєю формою приховує реальний правочин. Таким чином, правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, тому оцінюючи відповідність волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам, суд повинен надати правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України принцип свободи договору є визначальним та полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати, по-перше, можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору); по-друге, можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом (пункт 7.19 постанови ВП ВС від 16.02.2021 у справі №927/645/19).

Відповідно до частини першої статті 202, частини третьої статті 203 ЦК України головним елементом угоди (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому основним юридичним фактом, який підлягє встановленню судом у цій справі є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору купівлі-продажу та з`ясування питання про те, чи не укладений цей договір з метою приховати іншу угоду та яку саме.

У даному випадку відносини сторін за правовим змістом є договором купівлі-продажу, і вільне волевиявлення обох сторін було спрямоване на відплатне відчуження комбайну від відчужувача ТОВ «Агромонтажбуд» до набувача ФОП Камінського В.В. (який мав намір використовувати придбаний комбайн у господарській діяльності), що власне і вбачається з укладеного між сторонами договору купівлі-продажу 2607/3 від 26.07.2018, на виконання якого обома сторонами будо вчинено дії.

При цьому укладення іншого правочину, який сторони приховали оформленням договору купівлі-продажу 2607/3 від 26.07.2018, позивачем не доведено.

Розписка від 14.07.2018 та заяви свідків про передачу готівкових коштів жодним чином не свідчать про укладення між сторонами реального договору купівлі-продажу у спрощений спосіб.

За змістом ст. 208 ЦК України правочини між юридичною особою та фізичною особою-підприємцем слід вчиняти у письмовій формі, крім тих правочинів, які повністю виконуються у момент їх вчинення (ст. 206 ЦК України)..

Сторони на власний розсуд можуть обрати контрагента, укласти договір, та визначити його умови, однак, правила документального відображення господарської операції, руху активів та складення первинних документів врегульоване законом і не допускає вільного розсуду сторін правочину.

Згідно з частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до частини 2 ст. 87 ГПК України на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

З огляду на викладене, зміст господарських операцій з виконання сторонами договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки не може встановлюватися на підставі показань свідків

Подана розписка від 14.07.2017 не є договором купівлі-продажу сільськогосподарської техніки у розумінні норм статей 1, 6, 7 Закону України «Про захист прав покупців сільськогосподарських машин».

Суд звертає увагу на позицію постанови Верховного Суду, викладену у постанові від 29.01.2020 у справі №916/922/19 щодо необхідності дослідження реального руху товару та відображення операцій з купівлі товару у податковому обліку продавця та покупця.

Суду не подано доказів відображення у бухгалтерському та податковому обліку сторін будь-якого руху активів відповідно до розписки від 14.07.2017. Сторонами відсутність такого відображення не заперечується.

Відповідно до п. 3.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постанови правління НБУ № 637 від 15.12.2004 (втратило чинність 29.12.2017, тобто було чинним на час, коли за твердженням позивача здійснювалась передача коштів позивача відповідачу з наступним поверненням від відповідача), касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами (додаток 2), підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства.

Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Відповідно до пункту 3.4 вказаного положення, видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами (додаток 3) або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки мають підписувати керівник і головний бухгалтер або працівник підприємства, який на це уповноважений керівником. До видаткових ордерів можуть додаватися заява на видачу готівки, розрахунки тощо.

З огляду на викладене, передача будь-яких готівкових коштів між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 без оформлення касових операцій юридичною особою ТОВ "Агромонтажбуд", видача будь-яких розписок у будь-якому випадку не підтверджує укладення договору та виникнення зобов`язальних відносин з продажу комбайну між суб`єктами підприємницької діяльності ФОП Камінським В.В. та ТОВ «Агромонтажбуд», відтак, не свідчить про те, що між сторонами договору купівлі-продажу 2607/07 від 26.07.2018 фактично установились інші відносини, ніж ті, що вбачаються з його умов.

У даному випадку позивачем не доведено обставин направлення волі сторін на досягненні іншої мети, ніж тієї, що передбачена умовами укладеного між сторонами договору купівлі-продажу 2607/3 від 26.07.2018, крім того, пунктом 8.7 оспорюваного договору сторони встановили, що після підписання цього договору усі попередні переговори за ним, листування, попередні угоди та протоколи про наміри з питань, що так чи інакше стосуються цього договору, втрачають юридичну силу. У зв`язку з викладеним позов про визнання договору недійсним із заявлених підстав не належить до задоволення.

Крім того, як вірно вказує відповідач, для задоволення вимог про визнання правочину недійсним позивач має довести порушення укладенням оспорюваного правочину прав та/або охоронюваних законом інтересів позивача. Разом із тим, позивач не вказує, яке саме право порушене оспорюваним договором, і позов у справі поданий фактично з метою створення преюдиції для перегляду в апеляційному порядку рішення господарського суду Київської області від 22.12.2020 у справі №911/2493/20 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу 2607/3 від 26.07.2018, про що представники позивача прямо заявляють в усних та письмових поясненнях. Тобто фактично спір існує щодо виконання договору купівлі-продажу (сплати коштів). З цього приводу Верховний Суд у постанові Великої Палати ВС від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц вказав, що прагнення позивача переглянути в межах цієї справи судові рішення, прийняті в іншій справі, є неприпустимим ( постанова Великої Палати ВС від 26 січня 2021 року у справі Справа № 522/1528/15-ц).

Інші посилання та аргументи сторін судом уважно розглянуті, досліджені та не спростовують висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення. Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У зв`язку із відмовою у позові суд у порядку ст. 129 ГПК України судові витрати позивача залишає за позивачем.

Відповідач просить суд стягнути з ФОП Камінського В.В. на користь ТОВ «Агромонтажбуд» судові витрати за надання професійної правової допомоги у розмірі 16 000,00 грн. на підтвердження вказаних витрат відповідач подав копію платіжного доручення від 15.06.2021 №261 на суму 16 000,00 грн., призначення платежу оплата за правничу допомогу згідно рахунку №01 від 11.06.2021 по договору від 01.03.2021, ордер серія ВВ №1011080 від 01.03.2021 та договір про надання професійної правничої допомоги від 01.03.2021, укладений між ТОВ «Агромонтажбуд» та адвокатом Балябою Сергієм Володимировичем, відповідно до якого адвокат зобов`язується здійснити представництво інтересів клієнта у господарському суді Київської області, північному апеляційному господарському суді, Верховному Суді в межах справи №911/565/21 (розділ 1), а клієнт за надання правової допомоги у господарському суді Київської області при розгляді справи сплачує адвокату гонорар у сумі 16 000,00 грн.

Відповідно до частини 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Всупереч прямій вимозі частини 3 ст. 126 ГПК України відповідач не подав суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Балябою С.В. Крім того, у судових засіданнях 08.06.2021, 29.06.2021, 05.07.2021 інтереси відповідача представляв Баляба Олександр Володимирович у порядку самопредставництва на підставі відомостей, внемених до ЄДР, а не адвокат Баляба С.В. Відтак, суд відмовляє відповідачу у включенні до судових витрат по справі витрат відповідача на професійну правову допомогу та у стягненні їх з позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові фізичній особі - підприємцю Камінському Владилену Володимировичу відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 30.07.2021.

Суддя О.В. Конюх