ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" липня 2021 р. м. Рівне Справа № 20/10

Господарський суд Рівненської області у складі судді Андрійчук О., за участю секретаря судового засідання Рижого Б., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ассісто" про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер Скло Декор"

про стягнення заборгованості в сумі 6 960 752,35 грн,

за участю представників:

від заявника: не з`явився,

від позивача (стягувача): не з`явився,

від відповідача (боржника): не з`явився,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2010 року ПАТ Всеукраїнський Акціонерний банк звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до ТОВ Майстер Скло Декор про стягнення 6 960 752,35 грн заборгованості за кредитним договором № 01/08К, з яких: 2 741 666,80 грн - основна заборгованість за кредитом, 1 958 333,20 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 1 637 384,46 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 139 421,26 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 113 504,54 грн - пеня за несвоєчасну сплату процентів, 5 700,00 грн - заборгованість за комісіями, 492,15 грн - пеня за несвоєчасну сплату комісій, 201 945,38 грн - інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту, 160 050,75 грн - інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів, 2 253,81 грн - інфляційні збитки за несвоєчасну сплату комісій.

Рішенням суду від 22.06.2012 у справі № 20/10 (суддя Мамченко Ю.) позов задоволено частково, стягнено з ТОВ Майстер Скло Декор на користь ПАТ акціонерний банк Всеукраїнський акціонерний банк строкову заборгованість за кредитом в розмірі 979 166,92 грн, прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 3 720 833,08 грн, заборгованість за процентами в розмірі 2 080 682,03 грн, пеню за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 265 171,52 грн, пеню за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 136 942,94 грн, заборгованість за комісіями в розмірі 5 700,00 грн, пеню за несвоєчасну сплату комісій в розмірі 432,80 грн, інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 367 983,26 грн, інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 290 027,32 грн, інфляційні збитки за несвоєчасну сплату комісій в розмірі 2 612,49 грн, 25 500,00 грн державного мита, 236,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 38 880,00 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

03.07.2012 на примусове виконання рішення суду Господарським судом Рівненської області видано відповідні накази.

19.04.2016 на адресу суду від відділу примусового виконання рішень управління державної служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області надійшла заява про видачу дубліката наказу суду від 03.07.2012 у справі № 20/10.

Ухвалою суду від 20.04.2016 (суддя Гудзенко Я.) у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу суду від 03.07.2012 у справі № 20/10 відмовлено.

17.10.2016 на адресу суду від позивача (стягувача) надійшла заява про видачу дубліката наказу суду від 03.07.2012 у справі № 20/10 та поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання.

Ухвалою суду від 02.11.2016 заяву про видачу дубліката наказу суду від 03.07.2012 у справі № 20/10 та поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання задоволено.

03.03.2018 Рівненським міським відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) відкрито виконавче провадження № 55914073 з примусового виконання рішення суду від 22.06.2012 у справі № 20/10.

22.07.2021 на адресу суду від ТОВ "Фінансова компанія "Ассісто" надійшла заява про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником, в якій останнє просить суд замінити стягувача - ПАТ Всеукраїнський Акціонерний банк його правонаступником - ТОВ "Фінансова компанія "Ассісто".

Розпорядженням керівника апарата суду від 22.07.2021 № 01-04/24/2021 у зв`язку з тим, що суддю Гудзенко Я. станом на 22.07.2021 відраховано зі штату суддів Господарського суду Рівненської області, відповідно до п. 2.3.47, 2.3.49 - 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 20/10, за результатами якого справу передано на розгляд судді Андрійчук О.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 22.07.2021 справу № 20/10 передано на розгляд судді Андрійчук О.

Ухвалами суду від 23.07.2021 справу № 20/10 прийнято до свого провадження суддею Андрійчук О., розгляд заяви ТОВ "Фінансова компанія "Ассісто" про заміну сторони у виконавчому провадженні його правонаступником у справі № 20/10 призначено на 02.08.2021.

02.08.2021 від органу ДВС надійшла інформація про хід виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 22.06.2012.

У судове засідання представники учасників провадження не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Частиною 3 ст. 334 ГПК України унормовано, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, розглянувши заяву про заміну сторони виконавчого провадження, вважає за необхідне зазначити таке.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно із ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Судом установлено, що 25.03.2020 на підставі протоколу електронного аукціону № UA-ЕА-2020-02-05-000083-b від 26.02.2020 між ПАТ «Ві Ей Бі Банк» (далі - банк) та ТОВ «Фінансова компанія «Ассісто» (далі - новий кредитор) укладений договір № 616802.272 про відступлення права вимоги (далі - договір), за умовами якого (з урахуванням змін, внесених додатковим договором від 25.06.2020) ПАТ «Ві Ей Бі Банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ассісто», у тому числі право вимоги за Кредитним договором № 01/08К від 03.03.2008, укладеним між ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний банк" та ТОВ "Майстер Скло Декор".

За п. 1.1. вказаного договору банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатках № 1, 2 до цього договору (далі - боржники), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них), згідно з реєстром у додатках № 1, 2 до цього договору, та іншими договорами, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами (далі - основні договори, права вимоги). Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначені цим договором.

У п. 2 договору зазначено, що за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але у будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього договору та основних договорах, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених ст. 625 ЦК України (індекс інфляції, 3% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство боржників, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі щодо майна боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувану в погашення боргу після укладення цього договору, права вимоги за мировими угодами із боржниками, договорами з арбітражними керуючими боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів боржників, право одержати, переважно перед іншими кредиторами боржників, зазначених у Додатках № 1, 2 до цього договору, у порядку, визначеному основними договорами, Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог, кредиторів та реєстрацію обтяжень», ЦК України та іншими актами чинного законодавства України, у разі наявності у банку такого переважного права, задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків тощо), що випливають з умов основних договорів, за рахунок будь-якого майна боржників тощо. Розмір заборгованості за основними договорами, прав вимоги за якими переходять до нового кредитора, вказаний у Додатку № 1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів. Крім того, права вимоги за основними договорами переходять до нового кредитора незалежно від того, чи відбуваюся стягнення за цими основними договорами. Якщо таке стягнення відбувалося, новий кредитор має право на переведення всіх прав стягувача у виконавчому провадженні.

Відповідно до п. 3 договору новий кредитор зобов`язаний повідомити боржників про відступлення прав вимоги за основними договорами протягом 5 - ти календарних днів настання відкладальної обставини відповідно до п. 16 цього договору та набрання чинності цим договором (щодо відступлених прав вимоги за договорами іпотеки та кредитними договорами, які забезпечені іпотекою) або протягом 5 - ти днів з моменту набрання чинності цим договором (щодо відступлення прав вимоги за кредитними договорами, які не забезпечені іпотекою, та договорами забезпечення виконання зобов`язань (крім іпотечних договорів) за такими кредитними договорами) у порядку, передбаченому чинним законодавством або відповідним основним договором. Банк повідомляє про укладення цього договору шляхом розміщення відповідного інформаційного повідомлення на веб-сайті банку із дотриманням вимог законодавства України з питань захисту інформації, яка містить банківську таємницю, та захисту персональних даних. Сторони погоджуються, що, відповідно до ст. 516 ЦК України, новий кредитор несе ризик настання для нього несприятливих обставин у зв`язку із неповідомленням або несвоєчасним/неналежним повідомленням боржників про відступлення прав вимоги за основними договорами на підставі цього договору, у зв`язку із чим виконання боржниками зобов`язань за основними договорами на користь банку, у т.ч. надходження на користь банку грошових коштів в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, до моменту повідомлення відповідного із боржників про відступлення прав вимоги на підставі цього договору вважається належним виконанням відповідним із боржників зобов`язань за основними договорами. Новий кредитор також погоджується, що банк не відповідає перед новим кредитором, якщо одержані новим кредитором від боржників суми за основними договорами будуть меншими від сум, які очікував отримати від боржників новий кредитор при укладення цього договору, в т. ч. меншими від сум, зазначених у Додатку № 1 до цього договору, або сплачених новим кредитором банку за цим договором.

У п. 4 цього договору визначено, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 23 344 120,11 грн (далі- ціна договору). Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до п. 14 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

Сторони домовились, що цей договір укладається з відкладальною обставиною (в розумінні ч. 1 ст. 212 ЦК України), передбаченою п. 16 - 1 цього договору, та набуває чинності (є укладеним) і породжує права й обов`язки у сторін відповідно до п. 16 - 1 цього договору виключно після настання відкладальної обставини, передбаченої п. 16-1 цього договору. Цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін (у випадку використання юридичними особами у своїй діяльності печатки) та нотаріального посвідчення. Сторони домовились, що усі витрати, пов`язані із укладенням і посвідченням цього договору, а також внесенням змін до державних реєстрів, покладаються на нового кредитора. Будь-які зміни та доповнення до цього договору є чинними за умови підписання їх сторонами і скріплення відтисками печаток сторін (за наявності) та нотаріального посвідчення (п. 14-16 договору).

Згідно з п. 16-1 договору сторони домовились, що цей договір укладається з відкладальною обставиною (в розумінні ч. 1 ст. 212 ЦК України), а саме: укладення новим кредитором договорів купівлі-продажу (договорів відступлення прав вимоги) щодо усього майна та майнових прав/прав вимоги, які входять до складу пулу відповідно до протоколу електронного аукціону, переможцем якого став новий кредитор, № UA-ЕА-2020-02-05-000083-b від 26.02.2020 (далі - відкладальна обставина). Взаємні права та обов`язки сторін за цим договором виникають з моменту настання відкладальної обставини. Права вимоги переходять від банка до нового кредитора після настання відкладальної обставини. До моменту настання відкладальної обставини права вимоги належать банку. Сторони домовились, що у випадку ненастання відкладальної обставини до 26.03.2020 або до іншого строку, визначеного на підставі окремого рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів про визначення строків укладання договорів за протоколом електронного аукціону, переможцем якого став новий кредитор, права та обов`язки у сторін за цим договором не виникають, та права вимоги на підставі цього договору до нового кредитора не переходять. Сторони дійшли згоди, що підтвердженням настання відкладальної обставини є сукупність довідок/листів/повідомлень від кожного банку, активи (майно) яких продаються та входять до складу лоту, що зазначений в протоколі, про те, що між відповідним банком та новим кредитором станом на певну дату укладено всі договори купівлі-продажу (договори відступлення прав вимоги; попередні договори купівлі-продажу, в разі виникнення підстав та необхідності їх укладення) щодо усього майна та майнових прав/прав вимоги, які входять до складу пулу відповідно до протоколу. Зазначені довідки надаються банками новому кредитору після укладання відповідних договорів з ними.

ТОВ "Фінансова компанія "Ассісто" сплачено на користь ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний банк" визначену договором про відступлення права вимоги № 616802.272 від 25.03.2020 суму відшкодування за відступлення права вимоги, про що свідчить платіжне доручення № 36 від 12.03.2020, акт приймання передачі документів від 26.03.2020 за договором про відступлення права вимоги № 616802.272 від 25.03.2020, що вказує на перехід до ТОВ "Фінансова компанія "Ассісто" всіх прав кредитора у відношенні до ТТОВ "Майстер Скло Декор" за кредитним договором № 01/08К від 03.03.2008, які існували на момент укладення договору про відступлення права вимоги та які виникнуть за кредитним договором в майбутньому.

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 916/2286/16).

За таких обставин ТОВ "Фінансова компанія "Ассісто" є правонаступником ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний банк" у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 22.06.2021 у справі № 20/10.

Процесуальне правонаступництво здійснюється на підставі ст. 52 ГПК України (загальна для усіх стадій господарського процесу) та ст. 334 ГПК України, ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" (спеціальна, для стадії виконання судового рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Тобто правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 ГПК України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

У свою чергу, до стадій господарського процесу належать:1) стадія пред`явлення позову; 2) стадія відкриття провадження у справі; 3) стадія підготовчого провадження; 4) стадія врегулювання спору за участю судді; 5) стадія розгляду справи по суті; 6) стадія перегляду судового рішення в апеляційному порядку; 7) стадія перегляду судового рішення в касаційному порядку; 8) стадія перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 9) стадія виконання судового рішення.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження. Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у п. 15 рішення ЄСПЛ у справі «Моргуненко проти України» від 06.09.2007 (заява № 43382/02) вказується таке: «Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «Естіма Джордж проти Португалії» (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21.04.1998, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13.06.2006).».

Судом із фактичних обставин справи установлено, що у цій справі має місце завершальна стадія господарського процесу - виконання судового рішення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" обов`язковість виконання рішення є однією із засад виконавчого провадження.

Частиною 3 ст. 2 ГПК України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

У рішенні у справі "Янголенко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлено від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

Отже, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

У виконавчому провадженні заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі ст. 334 ГПК України, а саме: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Також відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а, отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Відтак заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником (ст. 334 ГПК України) має відбуватись з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи (ст. 52 ГПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі № 916/16/17, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, також зазначила про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 334 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених ст. 52 ГПК України. У цьому випадку приписи ст. 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями ст. 52 цього Кодексу. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі ст. 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у ч. 5 ст. 334 ГПК України (п. 74 та 75 зазначеної постанови).

У ході розгляду заяви про заміну сторони правонаступником господарським судом установлено факт укладення 25.03.2020 між ПАТ «Ві Ей Бі Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Ассісто» договору № 616802.272 про відступлення права вимоги, за умовами якого ПАТ «Ві Ей Бі Банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ассісто», у тому числі право вимоги за кредитним договором № 01/08К від 03.03.2008, укладеним між ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний банк" та ТОВ "Майстер Скло Декор", докази визнання недійсним договору відступлення права вимоги суду не надані, грошові кошти за відступлення права вимоги сплачені.

Зважаючи на наведене у сукупності, суд дійшов висновку про те, що надані ТОВ «Фінансова компанія «Ассісто» в обґрунтування заяви про заміну сторони правонаступником докази є такими, що підтверджують відступлення права вимоги до боржника, у зв`язку з чим заява про заміну сторони його правонаступником у справі № 20/10 підлягає задоволенню.

Приписами ч. 3 ст. 52 ГПК України унормовано, що про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому ст. 242 цього Кодексу (ч. 4 ст. 334 ГПК України).

Отже, заміна однієї з сторін її правонаступником здійснюється господарським судом шляхом винесення відповідної ухвали, новий наказ при цьому не видається.

Керуючись ст. 52, 234, 235, 334 ГПК України, ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", суд

УХВАЛИВ:

Заяву ТОВ «Фінансова компанія "Ассісто" про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити сторону (стягувача) по виконанню наказу Господарського суду Рівненської області у справі № 20/10 від 03.07.2012, виданого на підставі рішення Господарського суду Рівненської області від 22.06.2012 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер Скло Декор" про стягнення заборгованості в сумі 6 960 752,35 грн, а саме: ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний банк" (вул. Дегтярівська, буд. 27-Т, м. Київ, 04119, ідентифікаційний код 19017842) на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія "Ассісто" (вул. Сурикова, буд. 3, корп. 8-Б, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код 43426003).

Ухвала набирає законної сили відповідно до приписів ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно зі ст. 254-257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua

Ухвала підписана 02.08.2021.

Суддя О. Андрійчук