ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2021 м. Дніпро Справа № 904/160/19 (904/5761/20)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 (повний текст складено 23.04.2021, суддя Суховаров А.В.) у справі № 904/160/19 (904/5761/20)

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

до Комунального підприємства "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради (51931, Дніпропетровська область, м.Кам`янське, вул.Широка, 16, ідентифікаційний номер юридичної особи 33855098)

про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням майна

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

У жовтні 2020 позивачі звернулись до місцевого господарського суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням їх майна, внаслідок дій/бездіяльності відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилались на порушення відповідачем зобов`язань щодо належного обслуговування та ремонту (заміни) і утримання в належному стані внутрішньоквартальної водопровідної мережі та частини водопровідного вводу мережі водопостачання до муфтового вентилю у колодязі, внаслідок чого сталась аварія у вигляді прориву водопровідної труби, наслідки ліквідації якої призвели до нерівномірного осідання будинку позивачів та появи тріщини на поверхні стіни будинку позивачів, що унеможливило перебування у будинку.

На підставі положень ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУзПБ та ст. 22 ГПК України даний спір передано на розгляд в межах справи про банкрутство КП «Кам`янський міськводоканал».

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 позов задоволено частково, стягнуто з КП «Кам`янський міськводоканал»:

- на користь ОСОБА_1 - 672 049, 78 грн. матеріальної шкоди, 25 000, 00 грн. моральної шкоди, 5 000, 00 грн. витрат на проведення експертних досліджень;

- на користь ОСОБА_2 - 192 014, 22 грн. матеріальної шкоди;

- на користь позивачів суму 4 260, 801 грн. витрат на правничу допомогу.

В решті позовних вимог відмовлено.

Наведених вище висновків суд дійшов, встановивши такі обставини справи:

- щодо матеріальної шкоди: причиною понесення матеріальної шкоди власників будинку стала, зокрема, бездіяльність КП «Кам`янський водоканал» ДОР в частині виконання зобов`язань з належного утримання внутрішньобудинкових систем, своєчасного виявлення витоку та ліквідації його наслідків, в той час, як судом не виключається бездіяльність позивачів в частині укладення зі спеціальною службою договору щодо проведення робіт з технічного обслуговування, ремонту і реконструкції системи внутрішнього водопроводу та каналізації, а тому заявлена до стягнення з відповідача в порядку ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана внаслідок пошкодження будинку, який в подальшому визнано непридатним для проживання, покладається на позивачів та відповідача у рівних частинах;

- щодо моральної шкоди: враховуючи те, що за результатом, в тому числі бездіяльності відповідача, спричинено пошкодження будівлі, в подальшому визнаної непридатною для проживання, позивач позбувся права користування нею та зазнав побутові незручності, при цьому, пошкодження майна особи, у будь-якому разі, призводить до втрат немайнового характеру та душевних страждань, пов`язаних з необхідністю вчинення відповідних дій, спрямованих на відновлення майна або інших дій, спрямованих на відновлення своїх порушених прав;

- щодо витрат правничої допомоги: з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, витрати зі сплати експертних досліджень та витрат на правничу допомогу, з огляду на загальні правила розподілу судових витрат, покладено на сторін пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог.

2. Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалене рішення та відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Скаржник в обґрунтування своїх вимог посилається на таке:

- Акт комісії з обстеження будинку позивачів від 21.05.2019 не встановлює вини відповідача в непридатності будинку для проживання;

- час появи трихіни на будинку позивачів не встановлено;

- замочування частини земельної ділянки з південної частини житлового будинку відбулось з вини позивачів;

- водопровідний ввід будинку будувався власними силами позивачів та за власні кошти;

- виток стався через непідтримання позивачами у належному технічному стані водопровідний ввід;

- через закритий доступ до колодязя (накрито шлаком) позивачі позбавлені можливості перевіряти технічний стан частини водопровідного вводу;

- актом від 18.03.2019 підтверджено вчинення відповідачем дій з усунення перешкод в доступі до колодязя та відкачування води з використанням спецтехніки;

- відповідач є відповідальною особою за утримання водопровідного вводу до муфтового вентилю у колодязі, а позивачі після вентилю;

- обов`язок щодо утримання в належному стані внутрішньобудинкових мереж покладено на виконавця послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій;

- між сторонами не укладався договір обслуговування водопровідного вводу спірного будинку;

- законодавством не передбачено передачі водопровідних вводів приватних житлових будівників на баланс водопостачальних підприємств, на балансі підприємства відповідача перебуває лише вилучена водопровідна труба d=100мм;

- обов`язок з утримання в належному технічному та санітарному стані водопровід покладено на споживача в силу Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення».

Отже, на думку відповідача, відсутність водопостачання в період з 6-30 год. до 11-00 год. 18.03.2019 та виконання працівниками робіт не могли призвести до замочування ґрунту до основи під фундаментом будинку.

Під час складання експертного висновку не були враховані такі фактори:

- вигрібна яма знаходиться близько до будинку позивачів та не накрита кришкою, внаслідок чого переповнена опадами, що є підставою для замочування ґрунту біля будинку;

- причиною виникнення трихіни на стіні будинку позивачів є у т.ч. зсув ґрунту, оскільки будинок розташований на схилі, а рельєф земельної ділянки є складним з значним уклоном вздовж вул. Челюскіна ;

- експертний висновок не містить достовірних даних, відсутній опис частини виконаних відповідачем робіт, представник відповідача вказував експерту на ряд інших причин, що могли бути підставою для виникнення трихіни на будинку, однак зауваження відповідача у висновку не зазначені та не спростовані;

- при визначенні суми матеріальної шкоди не було враховано вартість будинку станом на момент отримання пошкоджень, економічної обґрунтованості відновлення будинку, вартість будинку з пошкодженнями;

- експертний висновок не містить попередження експерта про відповідальність, передбачену ст.ст. 384 і 385 КК України, відтак не є належним та допустимим доказом.

Крім вищенаведеного, скаржник зауважує про те, що під час прийняття оскаржуваного рішення судом допущено порушення процесуальних прав відповідача на подачу відзиву. Матеріали справи не містять доказів направлення та вручення ухвали суду від 16.11.2020 про відкриття провадження у справі, судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку для надання відзиву.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, оскаржуване рішення змінити, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити у повному обсязі, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Також, представником позивача заявлено клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи в суді апеляційної інстанції, що розглянуто в п. 7 цієї постанови.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 у справі № 904/160/19 (904/5761/20); розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 30.06.2021.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.06.2021 клопотання ОСОБА_1 про заміну позивача-2 у справі № 904/160/19 (904/5761/20) задоволено, замінено позивача-2 ОСОБА_2 на правонаступника - ОСОБА_1 .

У судовому засіданні 30.06.2021 оголошено перерву до 26.07.2021.

26.07.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

У судовому засіданні представники сторін надали пояснення у справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскаржуване рішення слід залишити без змін з таких підстав.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.03.2019 сталась аварія інженерної мережі водопровідного вводу мережі постачання будівлі житлового будинку літ.Г-2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Власниками об`єкту нерухомості є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №114718810 від 21.02.2018, згідно якого будинок літ. Г-2 по АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності (7/9) ОСОБА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №156434878 від 15.02.2019 право власності 2/9 частин житлового будинку літ. Г-2 по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 .

З метою обстеження домоволодіння на предмет наявності витоку води 18.03.2019 викликано працівників КП «Кам`янський міськводоканал» ДОР, за результатами якого здійснено відключення абонента від централізованої водопровідної мережі з 6-30 год. по 11-00 год., шляхом виконання робіт: розбивка шлака, відкачування води, відключення абонента з використанням гідромолоту та мотопомпи (робота в колодязі), про що відповідачем складено акт від 18.03.2019, який підписано працівниками водопостачальної організації та власником - ОСОБА_1 .

На підставі звернення ОСОБА_1 від 26.04.2019, комісією у складі, затвердженому рішенням виконкому міської ради від 09.09.1998 №269, обстежено житловий будинок літ. Г-2 по АДРЕСА_1, про що складено Акт від 21.05.2019, з якого вбачається, що комісією при візуальному огляді конструкції житлового будинку встановлено наявність значних тріщин з північної та східної сторони на висоті двох поверхів будинку. Отже, за результатами обстеження комісія дійшла висновку про визнання будинку непридатним для проживання та рекомендувала демонтувати відхилену частину будинку.

Рішенням виконкому Кам?янської міської ради №245 від 21.08.2019 затверджено Акт комісії від 21.05.2019 по обстеженню житлових будинків та приміщень на предмет придатності для проживання.

У квітні 2019 позивач звернувся до судового експерта Іваченко В.В. з метою проведення експертних досліджень будівлі житлового будинку літ. Г-2 по АДРЕСА_1 та інженерної мережі водопровідного вводу мережі водопостачання до неї.

За результатами проведеного будівельно - технічного експертного дослідження №1256-04 від 15.10.2019:

- встановлено причинний зв`язок між прихованим витоком із кородованої труби умовним проходом d=20 мм між врізкою (сиділкою) внутрішньо квартальної водопровідної мережі умовним проходом (d =100 мм та муфтовим вентилем газопровідної труби умовним проходом d =20 мм водопровідного вводу до будівлі житлового будинку літ. Г-2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і здійснене замочування частини земельної ділянки із південного боку вказаної будівлі житлового будинку, що 18.03.2019 ліквідовано працівниками Комунального виробничого підприємства Кам`янської міської ради «Міськводоканал», за наслідками якого з`явилися тріщини на поверхні земельної ділянки між колодязем та будівлею житлового будинку, відбувся вплив на основу, грунт основи під фундаментом будівлі житлового будинку втратив стійкість (міцність) та став стискаємим при навантаженні від власної ваги будівлі житлового будинку, що призвело до аварії у вигляді нерівномірного осідання будівлі і виникненню тріщин на поверхні стін та унеможливило перебування у будинку його мешканців;

- відповідно до п. 2.3.7 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 №76, точкою розподілу зовнішніх і внутрішніх комунікацій для водопроводу є муфтовий вентиль у колодязі у місці приєднання до водопровідної мережі напроти південного боку будівлі житлового будинку літ. Г-2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Виробник житлово-комунальної послуги із централізованого постачання в особі Комунального виробничого підприємства Кам`янської міської ради «Міськводоканал» є відповідальним за обслуговування та ремонт (заміну) і утримання в належному стані внутрішньоквартальної водопровідної мережі та частини водопровідного вводу мережі водопостачання до муфтового вентилю у колодязі, а споживач ОСОБА_1 - водопровідний ввід мережі водопостачання у будівлю вказаного житлового будинку після вентилю у колодязі разом із самим муфтовим вентилем;

- розмір завданої матеріальної шкоди будівлі житлового будинку літ. Г-2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що виникли 18.03.2019 після аварії інженерної мережі водопровідного вводу мережі водопостачання до неї, яка ліквідована 18.03.2019, становить 1 728 128 грн. 00 коп.

Як вбачається з генплана вводу водопроводу на житловий будинок АДРЕСА_1, до складу водопровідного вводу на приватний будинок входять:

- труби стальні водонгазопров. Ш 20 - 11 метрів,

- труби стальні електрозварні Ш 1088*4 - 7 метрів,

- вентиль муфтовий Ш 20 - 3 шт.,

- крильчатий водомір ВК СМ 20 - 1 шт.,

- колодязь ж/б Ш 1500 Нр =1500 з чавунним люком Ш 700 тип «л».

На балансі КП «Кам`янський водоканал» ДОР перебуває вулична водопровідна мережа діаметром 100 мм (інвентарний номер 000130506) по вул. Челюскіна м. Кам`янське Дніпропетровської області, водопровідний ввід на житловий будинок за вказаною адресою не перебуває на балансі КП «Кам`янський водоканал» ДОР, згідно довідки №15-06/38 від 18.02.2020.

У той же час, з наданих експертних досліджень вбачається, що:

- на відстані 7м від житлового будинку АДРЕСА_1 знаходиться внутрішньо квартальна водопровідна мережа умовним проходом d=100 мм, до якої у бетонному колодязі був приєднаний через врізку (сиділку) з вентелем муфтовим 15 КЧ 16 П водопровідний ввід із газопровідної труби умовним проходом d=20 мм позивачів;

- причиною аварії, яка унеможливлює експлуатацію внутрішньобудинкової системи холодного водопостачання будівлі житлового будинку об`єкту дослідження споживача ОСОБА_1 і надання житлово-комунальних послуг з водопостачання, є корозія та розрив труби умовним проходом d=20 мм між врізкою (сиділкою) внутрішньоквартальної водопровідної мережі умовним проходом d=100 мм та муфтовим вентелем газопровідної труби умовним проходом d=20 мм водопровідного вводу до вказаної будівлі житлового будинку.

В обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 посилалась на наявність на її утриманні дитини - сироти (онук, 2012 р.н.), що підтверджується розпорядженням міської ради №76-р від 17.09.2012, який проживає разом з нею. Крім того, цивільний чоловік позивача перебуває на стаціонарному лікуванні у відділенні кардіології та інтенсивної терапії КНП Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» з діагнозом «Гострий інфаркт міокарду передньої стінки, верхівки та бокової стінки серця», що підтверджується довідкою №7295 від 29.10.2019. Отже, позивач вважає, що внаслідок втрати житла за неможливістю придбання іншого, вона зазнала стресу, що призвело до емоційної напруги, нервозності, побоювання щодо свого майбутнього та майбутнього семирічного онука, який перебуває під її опікою, що, у свою чергу, завдає додаткових душевних страждань.

6. Доводи, за якими апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Його норми застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

За змістом ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води.

Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 №30 затверджено Правила технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України (зі змінами та доповненнями), (надалі - Правила №30), що визначають обов`язком відповідача здійснювати технічне обслуговування каналізаційної мережі, в т.ч. зовнішній і внутрішній (технічні) огляди мереж та перевірку зовнішнього стану колодязів, наявність кришок, цілісність люків, кришок, горловин, скоб і драбин шляхом відчинення кришок колодязів з їх очищенням; ступінь наповнення труб, наявність підпору (затоплень), засмічень та інших порушень, які видно з поверхні землі; присутність газів у колодязях (за показаннями приладів або за запахом); наявність просідання ґрунту на трасі ліній або поблизу колодязів; наявність завалів на трасі мережі і на колодязях, розриття по трасі, а також недозволених робіт з улаштування приєднань до мережі; наявність скиду поверхневих або інших вод до каналізаційної мережі. Профілактичне обслуговування мережі проводять два рази на рік (п. 9.2.6 Правил №30).

Зовнішні системи подачі і розподілу води повинні забезпечувати безперебійне і надійне постачання споживачам питної води, якість якої відповідає санітарним нормам і вимогам чинного державного стандарту "Вода питна" (п.9.1. Правил №30). Головними завданнями технічної експлуатації систем подачі і розподілу води, зокрема, є: нагляд за станом водопровідної мережі, споруд, пристроїв і обладнання на ній, технічне утримання мережі, усунення засмічень, промерзання тощо; утримання водопровідних мереж у належному санітарному стані, вчасна їх промивка та дезинфекція; поточний і капітальний ремонти на мережах, ліквідація аварій і витоків (п. 9.1.2 Правил №30).

Аваріями на водопровідній мережі вважаються пошкодження трубопроводів, споруд або обладнання на мережі чи порушення їх експлуатації, що спричинилося до повного або часткового припинення подачі води споживачам. До аварій на мережі належать: пошкодження стінок трубопроводів, порушення з`єднань труб, поломка запірної арматури, зворотних клапанів та іншої арматури і фасонних частин, ремонт яких потребує припинення подачі води споживачам на період ліквідації пошкоджень.

Виконання робіт з аварійно-відновлювального ремонту мережі входять до обов`язків ремонтних бригад або експлуатаційного персоналу (залежно від структури організації), (п. 9.3.4 та п. 9.3.14 Правил №30).

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, які визначають порядок надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій, затвердженими Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 (далі - Правила №76), встановлено, що технічним обслуговуванням жилого будинку є комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку.

Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації та витрати на виконання цих робіт здійснюються відповідно до законодавства. Точкою розподілу зовнішніх і внутрішніх комунікацій (якщо інше не визначено договором) є: - для каналізації - найближчий до будівлі оглядовий колодязь; - для водопроводу, газопроводу, тепломережі - вентиль або трійник біля будівлі.

З аналізу викладеного вбачається, що точкою розподілу (місцем передачі житлово-комунальної послуги з централізованого водопостачання) є муфтовий вентель 15КЧ16П, розміщений у місці приєднання до водопровідної мережі.

Відтак, відповідач є виробником житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та обслуговує внутрішньоквартальну водопровідну мережу і частину водопровідного вводу мережі водопостачання до муфтового вентилю у колодязі, а після вентилю функція з обслуговування водопровідного вводу мережі водопостачання у буд. АДРЕСА_1 покладається на позивача, про що правомірно зазначив місцевий господарський суд.

Матеріалами справи підтверджено, що 18.03.2019 під час ліквідації аварії (прорив) інженерної мережі водопровідного вводу мережі постачання будівлі житлового будинку літ.Г-2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, аварійною службою відповідача під час візуального огляду не був встановлений виток води, як зазначено в наряді №1516 А (1) від 18.03.2019 з 6-30 год. до 7-50 год.

З наряду №1516 А (2) від 18.03.2019 з 11-00 год. до 11-30 год. вбачається: виявлення течії приватного водопроводу не на мережі та його відключення; виконання робіт з руйнування шлаку, відкачування води та відключення приватної врізки.

З акту від 18.03.2019 вбачається, що працівниками відповідача були виконані роботи на місці аварії: руйнування шлаку, відкачування води та відключення абонента, з використанням техніки: гідромолот, мотопомпа. Постачання води на об`єкті припинено через видимий розрив (роботи в колодязі).

Правила користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджені Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №65 від 01.07.1994, передбачають, що приєднання вводу до комунального водопроводу (врізка), промивка й хлорування мережі здійснюється будівельною організацією під технічним наглядом Водоканалу. Роботи щодо встановлення водолічильника можуть бути виконані Водоканалом за рахунок замовника. Приєднання вводів до жилих будинків громадян, промивка й хлорування мережі здійснюється спеціалізованою організацією або Водоканалом за рахунок домовласника. Заборонено самовільне приєднання до системи комунального водопостачання й каналізації (п.п. 2.9., 2.17.).

Згідно з положенням законодавства, що регулює питання користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України, є обов`язковою умовою для надання послуг з обслуговування позабалансових частин водопроводу будинку укладання договору з суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуг.

Проте, матеріали справи не містить доказів укладання згаданого договору між сторонами справи щодо обслуговування частини трубопроводу (після муфтового вентилю - 15КЧ16П) приватного будинку АДРЕСА_1.

Аналогічні положення щодо обов`язковості укладання договору відображені також у вищезгаданих Правилах №30 (п. 11.1.3), №76 (п. 11.1.4).

Отже, з аналізу викладеного вбачається, що аварія (виток, прорив) сталась на позабалансовій частині трубопроводу, усунення якої відбулось шляхом залучення комунального підприємства відповідача, до повноважень та обов`язків якого віднесено утримання водопровідного вводу мережі водопостачання у місці розриву труби умовним проходом та муфтовим вентелем газопровідної труби, а також вчинення заходів щодо технічного обстеження, ремонту та реконструкції внутрішньобудинкових систем. Враховуючим, що відповідачем вчасно не виявлено прихованого витоку, мало місце замочування частини земельної ділянки із південного боку вказаної будівлі житлового будинку, за наслідками якого з`явились тріщини на поверхні земельної ділянки між колодязем та будівлею житлового будинку, відбувся вплив на основу, ґрунту основи під фундаментом будівлі житлового будинку втратив стійкість (міцність) та став стискаємим при навантаженні від власної ваги будівлі житлового будинку, що призвело до аварії у вигляді нерівномірного осідання будівлі і виникненню тріщин на поверхні стін будинку позивачів.

Звертаючись до висновків експертного дослідження, колегія суддів апеляційного господарського суду виходила з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду. Втім, з дослідження вбачається, що відбір матеріалів відбувався за участю повноваженого представника відповідача, під час якого мало місце надання поточних пояснень виконавцем робіт. Як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідач не позбавлений був права ініціювати проведення власної експертизи, або надати суду докази спростування висновків, викладених в експертному дослідженні.

Відтак, враховуючи, що допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні або можуть підтверджуватися певними засобами доказування, колегія суддів не вбачає підстав для відхилення докладного опису проведених експертом досліджень від 15.10.2019, зроблених висновків та обґрунтувань, покладених в основу досліджень.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.

Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до частини 2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (висновки алгоритму розгляду аналогічних спорів викладено у постановах Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 924/831/17 та від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18).

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи принцип змагальності й диспозитивності, відповідачем не доведено відсутності вини в завданні матеріальної шкоди майну, у той час, як надані позивачами докази доводять наявність шкоди.

Колегія суддів підтримує встановлені факти судом першої інстанції щодо причинно - наслідкового зв`язку між діями/бездіяльністю відповідача, що полягало у своєчасному невиявлені витоку води та ліквідації його наслідків, а також щодо бездіяльності позивачок в частині недотримання обов`язкових вимог законодавства щодо укладення договору на проведення робіт з технічного обслуговування, ремонту і реконструкції системи внутрішнього водопроводу та каналізації. Відтак, є вина обох сторін, що свідчить про настання відповідальності для обох сторін в рівних частинах.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої , у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Сталою судовою практикою визначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №372/3192/18).

При визначенні розміру моральної шкоди, завданої діями/бездіяльністю відповідача, як встановлено в судовому рішенні першої інстанції, враховано наявність у позивача на утриманні онука - сироти та перебування цивільного чоловіка на лікуванні, що підтверджено належними доказами та на підставі яких, враховуючи принцип розумності й справедливості, задоволено половину суми від заявлених позивачами.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного в апеляційній скарзі.

Аргументи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на предмет спростування висновків експертного дослідження, відхиляються апеляційним судом з тих підстав, що законодавець забороняє судовому експерту використовувати свої повноваження з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки та пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб. Натомість скаржником не надано доказів некваліфікованості експерта, його зацікавленості або упередженості, необізнаності щодо відповідальності за надання завідомо неправдивого висновку. Доводами апеляційної скарги висновки експерта не спростовані, інші вірогідні причини підтоплення будинку позивачів, про які йдеться в апеляційній скарзі, доказами не підтверджені.

Факт відсутності між сторонами договірних зобов`язань встановлено обома інстанціями і враховано при ухваленні рішення по суті, проте дані обставини не спростовують взаємозв`язку між діями/бездіяльністю відповідача та їх наслідками.

Посилання скаржника на ряд опосередкованих доказів не спростовують вставлених фактів невиконання/неналежного виконання відповідачем свого обов`язку з утримання водопровідного вводу мережі водопостачання у місці розриву труби умовним проходом та муфтовим вентелем газопровідної труби, а також вчинення заходів щодо технічного обстеження, ремонту та реконструкції внутрішньобудинкових систем.

Доводи скаржника щодо правильності визначеної експертом суми матеріальної шкоди, через неврахування вартості будинку до і після отриманих пошкоджень, підлягають відхиленню, оскільки при розрахунку суми матеріальної шкоди використовувалась вартість ремонтно - будівельних робіт, матеріалів та техніки, розрахунок не передбачає дослідження питання на предмет рентабельності (зміни ринкової вартості майна) на ринку нерухомості з підстав отриманих пошкоджень.

Інші аргументи, викладені скаржником в скарзі на предмет спростування висновків експерта, відхиляються, оскільки всі вони побудовані на вірогідності, жодного належного доказу на їх підтвердження суду надано не було.

Щодо підстав відхилення клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву, колегія суддів, дослідивши матеріали справи, встановила, що ухвала суду від 09.11.2020 у даній справі про передачу матеріалів справи на повторний авторозподіл отримана відповідачем 17.11.2020 (т.1 а.с.107), що свідчить про обізнаність комунального закладу щодо розгляду справи за його участі.

У подальшому відповідач звернувся до суду з клопотанням про відкладення судового засідання, призначеного ухвалою суду від 16.11.2020, якою встановлено строк на підготування та подачу відзиву (т.1 а.с.112). Представник відповідача 02.03.2021 повторно звернувся до суду з вимогою про перенесення судового засідання (т.1 а.с.130).

Місцевим господарським судом правомірно відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку для надання відзиву, в обґрунтування підстав звернення з яким відповідач посилався на неотримання ухвали суду від 16.11.2020 (т.1 а.с.153). У своїй заяві про відкладення розгляду справи, призначеного на 14.12.2020, відповідач посилався саме на ухвалу суду від 16.11.2020, що свідчить про обізнаність відповідача щодо встановленого зазначеною ухвалою строку для подання відзиву. Також колегія суддів зазначає, що представник був присутній в засіданнях місцевого господарського суду, надавав пояснення, що отримали оцінку судовому рішенні, крім того, позиція скаржника викладена в поясненнях та промові адвоката в судових дебатах, що також були враховані під час ухвалення оскаржуваного рішення.

Вимоги, заявлені представником позивача у відзиві, поданому в порядку ст. 263 ГПК України, не підлягають дослідженню, з огляду на те, що від позивачів не надходило заяви про апеляційне оскарження судового рішення у даній справі, в порядку ст. ст. 255-258 ГПК України. Проте, у відзиві фактично містяться вимоги окремої апеляційної скарги зі всіма наслідками, що з цього випливають.

21.02.2021 від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів з посиланням на ст. 73, 76, 80 ГПК України. Розглянувши наведене клопотання, колегія суддів, з огляду на положення ч.ч. 1, 3 ст. 269 ГПК, що встановлюють межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, відмовляє у його задоволенні. Наведені в ньому доводи щодо обов`язку відповідача утримувати гідрант, що розташований у колодязі та є приєднаним до внутрішньоквартальної мережі, на якій стався прорив, не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Між тим, вони не спростовують законних та обґрунтованих висновків господарського суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.

У березні 2021 позивачами заявлено про вимогу відшкодування витрат правничої допомоги в розмірі 9 241,60 грн. (т.1 а.с.171-173) на підставі укладених договорів надання правничої допомоги (№500 від 25.09.2020 та 28/01-2 від 28.01.2021), за умовами яких позивачі уповноважили адвокатыв Чупилко Ю.С. та Буденкову Н.В. відповідно, представляти інтереси в судах усіх ланок, органах місцевого самоврядування, поліції з метою представництва інтересів клієнтів за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до КП "Кам`янський міськводоканал" ДОР. Вартість послуг адвокатів та порядок розрахунків визначено п. 4.2. договорів.

На підтвердження виконання умов зазначених вище договорів надано докази: завдання до договорів та акти про виконану роботу від 26.03.2021 до договору №28/01-2 на суму 6 000, 00 грн. (що включає вартість участі адвоката в судових засіданнях 5 250,00 грн., відшкодування транспортних витрат 750,00 грн.), рахунок №28/01-2/2 від 26.03.2021 на суму 6 000,00 грн., квитанція №01 від 26.03.2021 про сплату позивачами на користь адвоката Буденкової Н.В. суми 4 000,00 грн., квитанція №0.0..1 від 05.02.2021 про сплату позивачами на користь адвоката Буденкової Н.В. суми 2 000, 00 грн., акт виконаних робіт від 21.10.2020 до договору №500 на суму 3 241, 60 грн., додаткову угоду №1 до договору №500 про надання правової допомоги від 25.09.2020, рахунок-фактуру №500/1 від 21.10.2020 на суму 3 241, 60 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера №500/1 від 21.10.2020 про сплату позивачами на користь адвоката Чупилко Ю.С. суми 3 241, 00 грн.

Суд визнає факт понесення позивачами витрат за договорами правничої допомоги №500 від 25.09.2020 та 28/01-2 від 28.01.2021.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України: у разі часткового задоволення позову витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Таким чином, висновок місцевого господарського суду про стягнення на користь позивачів витрат правничої допомоги в розмірі 4 260, 801 грн., що становить половину від заявленої суми, відповідає встановленим обставинам справи, та критеріям обґрунтованості і розумності. Водночас, зважаючи на заперечення відповідача, колегія суддів дослідивши надані позивачами докази понесених витрат, не встановила недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України, що свідчить про відсутність підстав для додаткового зменшення присудженої до стягнення суми правничих витрат.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права та інтереси особи, за захистом яких вона звернулась до суду.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі про порушення і неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення, не отримали підтвердження та не спростовують висновків, викладених місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

10. Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 у справі №904/160/19 (904/5761/20) - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 у справі №904/160/19 (904/5761/20) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 02.08.2021

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков