ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"02" серпня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/704/21
Суддя Рога Н.В.
Секретар с/з Луцюк Р.П.
Представники сторін:
Від позивача: не з`явився;
Від відповідача: не з`явився.
СУТЬ СПОРУ: Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Дизайн Інтер`єр», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Граніттрансстрой» про стягнення заборгованості у розмірі 499 000 грн, штрафу у розмірі 850 000 грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.07.2021р. позовну заяву ТОВ «Дизайн Інтер`єр» до ТОВ «Граніттрансстрой» про стягнення заборгованості у розмірі 499 000 грн, штрафу у розмірі 850 000 грн. задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Граніттрансстрой» на користь ТОВ «Дизайн Інтер`єр» заборгованість у розмірі 499 000 грн, штраф у розмірі 499 000 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 14 970 грн. В решті позову відмовлено.

29 червня 2021р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява відповідача про розподіл судових витрат (вх.№17387/21), відповідно до якої заявник просить суд стягнути з ТОВ «Дизайн Інтер`єр» на користь ТОВ «Дизайн Інтер`єр» витрати на правову допомогу у розмірі 12 000 грн.

16 липня 2021р. до суду від ТОВ «Граніттрансстрой» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх.№2-896/21), згідно якої відповідач просить суд стягнути з ТОВ «Дизайн Інтер`єр» на користь ТОВ «Граніттрансстрой» витрати на правову допомогу у розмірі 18 000 грн. Додатком до заяви є детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у справі №916/70 №916/704/21 в період з 29.06.по 13.07.2021р., акт №2/21 приймання-передачі юридичних послуг з правової допомоги від 13.07.2021р.

В обґрунтування заяви відповідач зазначає, що 29.06.2021р. ним подано до суду заяву про розподіл судових витрат з додатками, а саме: копією Договору про надання правової допомоги №42/21 від 17.05.2021р., копією додаткової угоди від 17.05.2021р. до Договору про надання правової допомоги №42/21 від 17.05.2021р.; копією акту №1/21 приймання-передачі юридичних послуг з правової допомоги від 03.06.2021р., копією детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у справі.

Враховуючи наявність зазначених документів, на підставі ст.ст.126,129, 244 ГПК України, ТОВ «Граніттрансстрой» вважає, що наявні підстави для ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.07.2021р. заяву ТОВ «Граніттрансстрой» про розподіл судових витрат прийнято до провадження, призначено до розгляду в засіданні суду на 26.07.2021р.

22 липня 2021р. до суду від ТОВ «Дизайн Інтер`єр» надійшла заява (вх. № 2-919/21) про стягнення з ТОВ «Граніттрансстрой» на користь заявника витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. Додатком до заяви є акт про прийняття-передавання наданих послуг від 14.07.2021р. до договору про надання правової допомоги №Ю-1003-1/21 від 10.03.2021р.

В обґрунтування заяви ТОВ «Дизайн Інтер`єр» зазначає, що в позовній заяві у попередньому розрахунку судових витрат було зазначено розмір витрат на правову допомогу 7 000 грн та до матеріалів справи надано копію договору про надання правової допомоги №Ю-1003-1/21 від 10.03.2021р. Крім того, на підтвердження витрат на правову допомогу надано копію акту про прийняття-передавання послуг від 14.07.2021р. таким чином, із посиланням на ст.ст.126, 129 ГПК України, позивач вважає, що наявні підстави для задоволення заяви та про стягнення з ТОВ «Граніттрансстрой» на користь ТОВ «Дизайн Інтер`єр» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.07.2021р. заяву ТОВ «Дизайн Інтер`єр» прийнято до провадження, судове засідання щодо розгляду заяви призначено на 26.07.2021р.

23 липня 2021р. на електронну адресу суду від ТОВ «Граніттрансстрой» надійшло клопотання про залишення заяви ТОВ «Дизайн Інтер`єр» про стягнення судових витрат без розгляду. В обґрунтування клопотання ТОВ «Граніттрансстрой» зазначає, що рішення у справі було прийнято судом 13.07.2021р. і під час постановлення рішення судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правову допомогу. ТОВ «Дизайн Інтер`єр» заяву про розподілу судових витрат на професійну правову допомогу подано 19.07.2021р. При цьому, відповідно до ч.8.ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідач вважає, що ТОВ «Дизайн Інтер`єр» заяву про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу подано з пропуском встановленого ч.8 ст.129 ГПК України строку, що є підставою для залишення цієї заяви без розгляду.

ТОВ «Граніттрансстрой» звернуло увагу суду на те, що ТОВ «Дизайн Інтер`єр» не подавалося клопотання про поновлення пропущеного строку. При цьому, відповідач категорично не погоджується із поновленням судом такого строку, у випадку подачі позивачем такого клопотання, адже вважає, що ч.8 ст.129 ГПК України не передбачає можливості поновлення строку на подачу доказів понесених витрат на правничу допомогу, і можливість поновлення процесуальних строків, фактично, є пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Крім того, ТОВ «Граніттрансстрой» зазначило, що рішенням Господарського суду Одеської області від 13.07.2021р. у справі №916/704/21 позов ТОВ «Дизайн Інтер`єр» було задоволено частково. Згідно ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, відповідач вважає, що заявлені ТОВ «Дизайн Інтер`єр» витрати на правову допомогу мають бути зменшені судом мінімум удвічі.

В судове засідання, призначене судом на 26.07.2021р., представники сторін не з`явилися.

Розглянув матеріали справи, заяву позивача про розподіл судових витрат, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 244 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч.3 зазначеної статті встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частино 1 ст. 124 ГПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у тексті позовної заяви ТОВ «Дизайн Інтер`єр» зазначило, що попередні витрати на професійну правову допомогу на день звернення до суду з позовом орієнтовно становлять 7 000 грн. та навело правове обґрунтування стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. Крім того, позивач надав копію договору №Ю-1003-1/21 про надання правової допомоги, укладеного 10.03.2021р. між ТОВ «Дизайн Інтер`єр» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Фабула», предметом якого є представництво інтересів Клієнта, зокрема, у Господарському суді Одеської області. Згідно п.5.2 договору за надання правової допомоги щодо представництва інтересів Клієнта сторони встановили гонорар у розмірі 7 000 грн є урахуванням єдиного податку у розмірі 5%.

Представниками позивача у справі у Господарському суді Одеської області були ОСОБА_1 та Фельдман Олена Анатоліївна, які є членами Адвокатського об`єднання «Фабула».

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.07.2021р. позовну заяву ТОВ «Дизайн Інтер`єр» до ТОВ «Граніттрансстрой» про стягнення заборгованості у розмірі 499 000 грн, штрафу у розмірі 850 000 грн. задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Граніттрансстрой» на користь ТОВ «Дизайн Інтер`єр» заборгованість у розмірі 499 000 грн, штраф у розмірі 499 000 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 14 970 грн. В решті позову відмовлено.

22 липня 2021р. до суду від ТОВ «Дизайн Інтер`єр» надійшла заява (вх. № 2-919/21) про стягнення з ТОВ «Граніттрансстрой» на користь заявника витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. Додатком до заяви є акт про прийняття-передавання наданих послуг від 14.07.2021р. до договору про надання правової допомоги №Ю-1003-1/21 від 10.03.2021р., відповідно до якого Адвокатським об`єднанням «Фабула» надано ТОВ «Дизайн Інтер`єр» послуги з правової допомоги, а саме: надання консультацій, вивчення документів, формування правової позиції; підготовка та подання позовної заяви; підготовка та подання процесуальних докумен6тів, доказів; участь у судових засіданнях по справі №916/704/21, на суму 7 000 грн.

За приписами ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно із ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази мають бути надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду Одеської області у справі №916704/21 ухвалено 13.07.2021р. Повний текст рішення складено 23.07.2021р.

Таким чином, встановлений законодавцем 5-денний строк на подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу закінчився 19.07.2021р. (з урахуванням того, що останній день строку припав на 18.07.2021р., який є вихідним).

Позивач надіслав на адресу суду заяву про розподіл судових витрат 19.07.2021р., що підтверджується датою відправки на накладній кур`єрської доставки.

Отже, надані до заяви про розподіл судових витрат докази подані без порушення строку, встановленого ч.8 ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим не приймається судом до уваги клопотання ТОВ «Граніттрансстрой» про залишення заяви ТОВ «Дизайн Інтер`єр» про розподіл судових витрат без розгляду.

Виходячи з аналізу положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями ст. 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Таким чином, виходячи із системного аналізу положень ч.8 ст. 129, ч. 3 ст. 126 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Верховний Суд в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020р. у справі №910/13071/19 звернув увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України.

У відповідності до ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати (крім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що позовні вимоги ТОВ «Дизайн Інтер`єр» задоволено судом частково лише у зв`язку із зменшенням судом розміру штрафу на підставі ст.233 Господарського кодексу України та ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення заяви позивача та стягнення з ТОВ «Граніттрансстрой» витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

Щодо заяви відповідача про стягнення з ТОВ «Дизайн Інтер`єр» на користь ТОВ «Граніттрансстрой» витрат на правову допомогу у розмірі 18 000 грн., то, на думку суду, вона задоволенню не підлягає, адже, як вже зазначалося вище, відповідно до ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати (крім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У даному випадку, судом фактично було повністю задоволено позовні вимоги ТОВ «Дизайн Інтер`єр» щодо стягнення з ТОВ «Граніттрансстрой» заборгованості у розмірі 499 000 грн, штрафу у розмірі 850 000 грн. і лише враховуючи клопотання відповідача та керуючись положеннями ст.233 Господарського кодексу України та ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, судом було зменшено розмір штрафу до 499 000 (а не до 425 000 грн, як зазначає відповідач в заяві про ухвалення додаткового рішення).

Таким чином, відсутні підстави для покладення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тим більше, покладення витрат відповідача на правову допомогу на позивача у повному обсязі.

Враховуючи зазначене, заяви відповідача про стягнення з ТОВ «Дизайн Інтер`єр» на користь ТОВ «Граніттрансстрой» витрат на правову допомогу у розмірі 18 000 грн. задоволенню не підлягає.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись ст.ст. 123 - 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизайн Інтер`єр» (вх.№2-919/21 від 22.07.2021р.) про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №916/704/21 задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Граніттрансстрой» (65490, Одеська обл., м. Теплодар, вул. Комунальна, буд. 12, код ЄДРЮОФОПГФ 35503486, електронна адреса: ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизайн Інтер`єр» (65025, м. Одеса, вул. Генерала Бочарова, буд.7-А, код ЄДРЮОФОПГФ 43128199, електронна адреса: ) витрати на професійну правничу допомог у розмірі 7 000 грн.

3. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Граніттрансстрой» (вх.№2-896/21 від 16.07.2021р.) про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №916/704/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.В. Рога