РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.08.2021Справа № 910/7931/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросолюшнс" (02660, м. Київ, вул. Віскозна, 5)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГАУМ" (02192, м. Київ, Дарницький бульвар, 8-В, офіс 169)

про стягнення 839 104,00 грн.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросолюшнс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГАУМ" про стягнення 839 104,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що всупереч умовам договору №573 постачання нафтопродуктів від 07.12.2020 та оплаченому рахунку №445 від 15.04.2021 на суму 839 104,00 грн, відповідач не здійснив поставку дизельного палива ДП-Л-Євро5 - В0 у кількості 38 000 л., що стало наслідком виникнення у останнього боргу перед позивачем у розмірі сплаченої суми попередньої оплати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросолюшнс" було залишено без руху.

01.06.2021 до відділу діловодства господарського суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до якої позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 24.05.2021.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.06.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/7931/21 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

З наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №260 вбачається, що ухвала про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем 07.06.2021, проте, у визначений судом строк відзив на позовну заяву останнім не подано.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

07 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросолюшнс" (надалі- позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГАУМ" (надалі - відповідач, постачальник) був укладений договір №573 постачання нафтопродуктів (надалі - договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується відповідно до замовлень передавати у власність покупця наступні нафтопродукти (далі - товар): бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо.

Згідно з п. 1.2 договору покупець зобов`язується приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що кількість, асортимент і ціна товару вказуються в накладних.

Товар поставляється погодженими партіями, відповідно до заявок покупця на постачання тої чи іншої партії товару. Заявка вважається оформленою покупцем належним чином, якщо в ній зазначено найменування, кількість, ціна товару та якщо вона була надіслана постачальнику письмово (факсом або електронною поштою). У разі вивезення товару транспортними засобами покупця в заявці також зазначається графік подачі транспортних засобів в рамках строку поставки, передбаченого п. 3.6 даного договору. В разі вивезення товару транспортними засобами постачальника у заявці вказується пункт розвантаження транспортного засобу. Належним чином оформлена заявка є підставою для оформлення постачальником рахунку-фактури. Постачання товару підтверджується первинними документами (видатковою накладною), які підписані уповноваженими представниками обох сторін (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 3.4 договору на основі наданої покупцем заявки, постачальник до кінця- робочого дня, наступного за днем надання заявки, оформляє і направляє покупцю рахунок-фактуру. Рахунок-фактура дійсний до сплати протягом 3 (трьох) банківських днів після його оформлення.

Згідно з п. 3.5 договору постачальник забезпечує поставку товару протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання від покупця заявки на поставку товару.

Пунктом 3.6 договору передбачено, що у випадку поставки товару за цим договором на умовах 100% передплати, покупець зобов`язаний прийняти у своє розпорядження товар у строк не пізніше, ніж через 3 (три) робочі дні з дати зарахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника, а у випадку порушення покупцем цього строку з будь-яких причин, постачальник маж право повернути грошові кошти покупця, отримані за такий товар, протягом 3 (трьох) робочих днів з дати порушення вищевказаного строку, якщо інше сторони не обумовлять у відповідній додатковій угоді до цього договору.

Оплата покупцем вартості товару може здійснюватися на умовах попередньої оплати вартості товару або з відстрочкою оплати вартості поставленого товару протягом трьох банківських днів. Порядок розрахунків по кожній партії товару вказується у додатковій угоді на отримання товару (п. 4.2 договору).

Відповідно до п. 4.3 договору у випадку погодження сторонами попередньої оплата за товар, покупець здійснює 100% передплату за товар шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок постачальника.

Згідно з п. 4.5 договору оплата здійснюється згідно рахунку-фактури постачальника.

Пунктом 4.6 договору передбачено, що зобов`язання покупця щодо оплати товару виникають з моменту здійснення постачальником поставки товару згідно з п. 3.5 даного договору, а у випадку, коли сторони домовились про попередньою оплату товару, - з моменту виставлення постачальником рахунку-фактури.

Датою сплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п. 4.7 договору).

Відповідно до п. 5.1.2. та п. 5.1. договору товар вважається переданий постачальником і прийнятий покупцем по кількості - відповідно до товарно-транспортної та видаткової накладної на товар, відповідно до вибраного базису поставки товару.

У пункті 10.1. договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до 31.12.2020, а в частині розрахунків - до повного проведення. Якщо жодна із сторін не заявить про розірвання договору, то він вважається автоматично пролонгованим на тих самих умовах.

На виконання умов договору та на підставі виставленого відповідачем рахунку №445 від 15.04.2021, позивачем було здійснено оплату дизельного палива ДП-Л-Євро5-В0 у кількості 38 000 л на загальну суму 859 104,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1383 від 15.04.2021.

Позивач звертаючись з позовом до суду зазначає, що відповідач в порушення умов договору не поставив оплачений товар та не повернув на вимогу позивача, яка була оформлена листом-претензією вих. №68 від 05.05.2021, сплачені грошові кошти у розмірі 839 104,00 грн, що є підставою для стягнення вищевказаної суми в судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 1, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Як встановлено судом, згідно платіжного дорученням №445 від 15.04.2021 позивачем було здійснено оплату виставленого відповідачем рахунку №445 від 15.04.2021 на загальну суму 859 104,00 грн, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити дизельне паливо ДП-Л-Євро5-В0 В0 у кількості 38 000 л.

Таким чином, позивач у відповідності до п. 4.3. договору здійснив передбачену договором попередню оплату товару, яка є передумовою для виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з поставки товару.

Згідно з ч. 1 ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, у п. 3.5. договору сторони передбачили, що постачальник забезпечує поставку товару протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання від покупця заявки на поставку товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що оскільки з урахуванням 100% оплати товару згідно платіжного доручення №445 від 15.04.2021, поставка товару відповідачем не відбулась, позивач звертався до останнього з листом-претензією вих.. №68 від 05.05.2021, у якому вимагав поставити оплачений товар або здійснити повернення грошових коштів.

Станом на момент розгляду спору претензія позивача була залишена без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву чи докази, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили б про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 839 104,00 грн, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросолюшнс" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236 - 239, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГАУМ" (02192, м. Київ, Дарницький бульвар, 8-В, офіс 169, ідентифікаційний код 43434826) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросолюшнс" (02660, м. Київ, вул. Віскозна, 5, ідентифікаційний код 33540924) суму основного боргу у розмірі 839 104 грн.00 коп. та судовий збір у розмірі 12 586 грн 56 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 04.08.2021

Суддя Л. Г. Пукшин