ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2021м. ДніпроСправа № 904/5370/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод", м. Попасна, Луганська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Союзенергомаш", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором № ВЗК/2079 від 02.12.2020 року у загальному розмірі 34 259,72 грн.

ПРОЦЕДУРА:

Товариство з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Союзенергомаш" про стягнення заборгованості за договором № ВЗК/2079 від 02.12.2020 року у загальному розмірі 34 259,72 грн., яка складається з пені - 29 317,93 грн. та процентів за користування чужими грошовими коштами - 5 041,79 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором вих. № ВЗК/2079 від 02.12.2020 року, а саме в частині повної та своєчасної поставки товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2021 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду від 04.06.2021 року усунути недоліки позовної заяви, а саме надати докази відправлення позовної заяви з додатками (згідно переліку додатків в позовній заяві) на адресу відповідача.

15.06.2021 року від позивача на виконання вимог ухвали суду від 04.06.2021 року до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № б/н від 02.10.2019 року надійшов лист вих. № 317/Ю від 10.06.2021 року про усунення недоліків позовної заяви, розглянувши даний лист та додатки до нього суд встановив, що недоліки позовної заяви, які зумовили залишення її без руху, позивачем усунено.

Дослідивши подані позовні матеріали, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частин 3 - 4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом приписів частин 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно положень ч.1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги ціну позову (34 259,72 грн.), яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто поданий позов відноситься до малозначних справ, а також незначну складність характеру спірних правовідносин та обсяг необхідних доказів, що не потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд поданої позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області 12.07.2021 року виправлено описки по тексту ухвал Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2021 року та 15.06.2021 року у справі № 904/5370/21 та зазначено у їх вірну організаціно-правову форму позивача - "Товариство з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод" у відповідних відмінках.

02.07.2021 року від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву вих. № 247 від 01.07.2021 року.

02.07.2021 року від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив вих. № 318/ю від 12.07.2021 року.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи достатність наявних у справі доказів, згідно із ст.165 ГПК України, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст. 178 вказаного нормативно-правового акту.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд,

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором вих. № ВЗК/2079 від 02.12.2020 року, а саме в частині повної та своєчасної поставки товару.

Позиція відповідача, викладена у відзиві

У своєму відзиві, Відповідач не заперечує фактичні обставини справи, викладені у позовній заяві, але не погоджується з нарахова ною сумою пені та процентів за користування чужими коштами, вважаючи їх необґрунтовано завищеними, в зв`язку з чим просить Суд зменшити розмір штрафних санкцій до 10 (десяти) відсотків від тієї суми, яку вимагає стягнути Позивач.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач вважає заперечення викладені у відзиві відповідача не об ґрунтованим оскільки не надано ніяких доказів обставин, на які посилається Відпові дач.

Позивач також зазначив, що на його думку, проценти за користування чужими коштами не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими кош тами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

З матеріалів справи вбачається, 02..12.2020 року між Товариством з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод" (далі - Покупець/Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Союзенергомаш" (далі - Постачальник/Відповідач) укладено договір № ВЗК (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити і передати у зумовлені строки у власність Покупцю певну продукцію, надалі Товар, відповідно до специфікацій, зазначених у Додатках, які є невід`ємною частиною договору, а Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та своєчасно здійснити його оплату відповідно до умов даного договору.

Асортимент та кількість Товару передбачаються у специфікаціях, які додаються до даного договору в Додатках (п. 3.1. Договору).

Умови постачання вказані у специфікаціях, які додаються до даного договору (п.5.1. Договору).

Невід`ємною умовою поставки Товару має бути тільки письмове повідомлення факсимільним зв`язком Покупця постачальнику на відвантаження Товару, в якому зазначені строки поставки, кількість та вартість товару. Постачальник протягом доби з дня отримання повідомлення повідомляє Покупця про прийняття цього повідомлення. У

разі неотримання відповіді повідомлення вважається прийнятим.

Пунктом 5.4. Договору передбачено, що датою поставки Товару вважається день підписання видаткової накладної Сторонами або їх уповноваженими представниками.

Згідно пункту 6.1. Договору Покупець оплачує поставлений Постачальником товар за цінами узгодженими та вказаними у специфікаціях до даного договору на підставі виставлених рахунків фактур.

Ціна Товару є договірною і включає: вартість Товару, всі податки і збори, передбаченні чинним законодавством, Ціни постачання відповідають рівню звичайних цін (п.6.2. Договору).

Ціни в рахунках-фактурах вказуються в національній валюті України (п.6.3. Договору).

Після узгодження ціни та кількості Товару, шляхом підписання специфікацій (додатків) до договору, ціна може змінюватись тільки по узгодженню Сторін, про що Сторони повідомляють один одного листами, які є невід`ємною частиною договору (п.6.4. Договору).

Сума договору складається з сум специфікацій доданих до даного Договору, які є невід`ємною частиною договору (п. 6.5. Договору).

Умови оплати вказуються у специфікаціях доданих до даного договору, які є невід`ємною частиною договору (п. 7.2. Договору).

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2021 року (п. 10.1. Договору).

Відповідно до ч. 7 п. 11.1. розд. 11 Договору якщо Постачальник отримав попередню оплату товару, але товар не передав у встановлений строк, на суму по передньої оплати нараховується проценти в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від дня фактичного передання товару Покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати.

Відповідно до п.2 специфікації №1 від 02.12.2021 року (Додаток №1) до вказа ного Договору Покупець зобов`язувався здійснити 50% передоплати. Покупець сплатив 130 053,60 грн., 50% від суми товару, 14.12.2020 року платіжним дорученням №4558.

Відповідно до п.3 специфікації №1 від 02.12.2020 року (Додаток №1) до вказа ного договору ТОВ НВО Союзенергомаш повинно було поставити ручку руч ного гальма: 1 114 шт. до 15.12.2020 року, 893 шт. до 21.12.2020 року всього на суму 260 107,20 грн.

Ручку ручного гальма Відповідачем було поставлено всього 710 шт.:

- 30.12.2020 року у кількості 56 шт. по видатковій накладній № 619 від 22.12.2020 року;

- 30.12.2020 року у кількості 51 шт. по видатковій накладній № 620 від 23.12.2020 року;

- 11.01.2021 року у кількості 200 шт. по видатковій накладній № 638 від 28.12.2020 року;

- 11.01.2021 року у кількості 175 шт. по видатковій накладній № 657 від 29.12.2020 року.

При проведені вхідного контролю вся вищевказана поставлена ручка ручного гальма була забракована у кількості 710 шт. відповідно до акту-прийняття № 1389 від 30.12.2020 року, акту-прийняття № 13 від 12.01.2021 року.

Забракована партія товару у кількості 710 шт. була повернута Постачальнику 13.01.2021 накладною Повернення постачальнику №2, з актом прийому-передачі бракованої продукції, підписаного сторонами.

18.03.2021 Позивачем Відповідачу була направлена претензія № 479 з вимо гою повернути передоплату в сумі 130 053,60грн., а також сплатити пеню, нараховану відповідно до ч. 4 п. 11.1. розділу 11 Договору і проценти за користування чужими грошовими коштами, нараховані відповідно до ч. 7 п. 11.1. розд. 11 Договору.

09.04.2021 Відповідач платіжним дорученням № 17143 повернув всю суму передоплати - 130 053,60 грн., але без сплати пені і проценти за користування чужими гро шовими коштами.

Листом від 22.04.2021 року № 165-СБ/СЕ Відповідач погодився з нарахованими на 18.03.2021 (дата претензії) штрафними санкціями, але так і не сплатив їх.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

З огляду на предмет договору № ВЗК/2079 від 02.12.2020між сторонами виникли зобов`язання з поставки товару.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1,2. Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Умовами договору передбачено строки та порядок поставки товару, а саме відповідно до специфікації № 1 до вказа ного договору ТОВ НВО Союзенергомаш повинно було поставити ручку руч ного гальма: 1 114 шт. до 15.12.2020 року, 893 шт. до 21.12.2020 року всього на суму 260 107,20 грн.

Як встановлено вище, відповідач поставив товар неналежної якості, який був йому повернутий позивачем.

09.04.2021 року Відповідач платіжним дорученням № 17143 повернув суму передоплати, отриманої від позивача - 130 053,60 грн.

Сторонами не надано до матеріалів справи доказів розірвання договору поставки. Отже станом на час вирішення спору зобов`язання відповідача з поставки товару не припинене та не виконане.

Щодо суми пені та процентів за користування чужими коштами

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 п.11.1. договору ВЗК/2079 від 02.12.2020 року за несвоєчасну поставку товару Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1% вартості товару за кожен день прострочення.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки товару, позивачем останньому нарахована пеня у розмірі 29 217,93 грн за період 15.12.2020 08.04.2021.

Суд, перевіривши розрахунок суми пені, вважає його вірним, а позовну вимогу про її стягнення такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 7 п. 11.1. Договору, Сторони передбачили, що у разі якщо продавець одержав суму попередньої оплати товару, але не передав товар у встановлений строк - проценти, за користування чужими грошовими коштами, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару або повернення йому суми попередньої оплати.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки товару, позивачем останньому нараховані проценти у розмірі 5 041,79 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 693 Цивільного кодексу України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Згідно ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили санкції у вигляді стягнення пені у разі прострочення поставки товару, а також сплату процентів за користування чужими грошовими коштами, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені та штрафу.

Судом здійснено перевірку розрахунку пені за період визначений позивачем та встановлено, що позивачем вірно визначена сума пені та період нарахування, яка підлягає до стягнення.

Перевіривши розрахунок пені та процентів, судом помилок не виявлено. Розрахунок зроблено на заборгованість що виникала по кожному акту окремо, відповідно до вимог діючого законодавства та договору.

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 29 217,93 грн. та процентів у розмірі 5 041,79 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо клопотання відповідача зменшення розміру штрафних санкцій до 10 (десяти) відсотків.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За приписами ст. 233 Господарського кодексу України суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Водночас зазначені норми чинного законодавства України не містять переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Верховний Суд у постанові від 10.12.2020 по справі № 904/6250/19 звертав увагу, що реалізуючи своє право на зменшення розміру штрафних санкцій відповідно до положень статті 233 Господарського кодексу України та частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, суди повинні виходити з фактичних обставин, встановлених у кожній справі на підставі доказів, наданих учасниками справи на підтвердження їх вимог і заперечень, та яким повинна надаватися оцінка згідно з вимогами статті 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто судами повинні досліджуватися конкретні обставини справи щодо ступеня виконання умов договорів, розміру заборгованості, майнового стану сторін тощо.

Крім того Верховний Суд зазначив, що застосоване в статті 233 Господарського кодексу України та частині 3 статті 551 Цивільного кодексу України словосполучення "суд має право" та "може бути зменшений за рішенням суду" свідчить про те, що саме суди першої та апеляційної інстанції користуються певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи обставини, які мають значення.

Господарський суд констатує недоведеність з боку відповідача існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, оскільки право на зменшення (за клопотанням сторони) заявлених штрафних санкцій, які нараховуються за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань, кореспондується з обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу України, статті 233 Господарського кодексу України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту, на підставі належних і допустимих доказів, тоді як відповідач не надав суду відповідних доказів в обґрунтування свого клопотання.

Відповідачем не надано доказів існування підстав для зменшення штрафних санкцій або переліку виняткових обставин, на підставі яких суд має право зменшити, а тому підстави для зменшення розміру штрафних санкцій відсутні.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

З урахуванням викладеного позовні вимоги позовні вимоги підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2 267,68 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Союзенергомаш" (49127, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Гаванська, буд. 8; ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод" (93100, Луганська область, м. Попасна, вул. ім. О.Довженка, буд. 5; ) пеню у розмірі 29.217,93 грн., проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 5 041,79 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2 270,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 30.07.2021 року.

Суддя В.Г. Бєлік