Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
05.08.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/430/21
за позовом: Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав",
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Нетзахід Медіа",
про визнання укладеним договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав в редакції позивача
від позивача: представники не з`явились
від відповідача: представники не з`явились
установив: Громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (далі позивач) звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нетзахід Медіа" (далі відповідач) про визнання укладеним договору № 02-03/03/21 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення в редакції позивача.
За результатами розгляду справи Господарським судом Івано-Франківської області ухвалено рішення про задоволення позову. Вказаним рішенням суд вирішив питання щодо відшкодування позивачу за рахунок відповідача судовий збір в розмірі 2270 грн 00 к. У вказаному рішенні суд прийшов до висновку про неможливість на час ухвалення рішення суду вирішити питання щодо відшкодування за рахунок відповідача витрат на правову допомогу, орієнтовний розрахунок якого заявлено у позовній заяві та надав позивачу термін, встановлений законом для їх надання.
Відповідно до п.4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
За наведеного суд вважає за доцільне розглянути заяву позивача про розподіл судових витрат без участі представників сторін.
Дослідивши матеріали справи, надавши їм належної правової оцінки, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).
Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
В ч. 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається із матеріалів справи при поданні позову позивачем був наданий попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.
Разом з тим, при поданні позовної заяви позивачем також були надані ряд документів на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, зокрема: копію Договору про надання професійно-правничої допомоги №01/02/2020 від 28.02.2020 та копію Додаткової угоди №67 від 15.04.2021 до Договору про надання професійно-правничої допомоги №01/02/2020 від 28.02.2020.
В судовому засіданні 13.07.2021 року (до закінчення судових дебатів), з урахуванням приписів ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, представником позивача заявлено усне клопотання про надання позивачем решти доказів понесення ним витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
До вказаної заяви додав наступні (решта) докази понесення витрат, зокрема: копію Акту прийому-передачі послуг від 05.07.2021, відповідно до якого загальний розмір витрат на правову допомогу складає в сумі 14 000 грн.
Разом з тим, згідно п.10.6 Договору про надання професійно-правничої допомоги №01/02/2020 від 28.02.2020 акт є документом, що засвідчує належне та своєчасне виконання сторонами умов договору.
Згідно з п.1 ч.2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
З наведеного слідує, що відшкодуванню підлягають не тільки витрати на професійну правничу допомогу, що вже фактично понесені позивачем, але й такі, що будуть у майбутньому.
Аналогічної позиції дотримується Верховний суд України (постанова від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
З огляду на вимоги частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу адвоката, зазначає, що надані, зазначені вище документи в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн 00к, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат та їх співрозмірності у порівняні з ринковими цінами адвокатських послуг.
За наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про відшкодування судових витрат шляхом стягнення з відповідача по справі на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в суді у розмірі 14 000 грн 00 к.
Керуючись ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст. 73, 74, 77, 86, 123, 126, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.
Суддя О. М. Фанда