ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2021м. ДніпроСправа № 904/5667/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Амако Україна", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження", смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 274 776 грн. 14 коп. за договором купівлі-продажу від 02.03.2020 № А-16233/002768

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Амако Україна" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою від 31.05.2021 № П31-31/05/2021, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" заборгованість в сумі 274 776 грн. 14 коп., з яких: 230 944 грн. 46 коп. - основний борг, 12 603 грн. 87 коп. - пеня, 2 866 грн. 24 коп. - 3% річних, 11 040 грн. 73 коп. - інфляційні втрати, 17 320 грн. 84 коп. - плата за користування товарним кредитом, відповідно до умов договору купівлі-продажу від 02.03.2020 № А-16233/002768. Витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 4 121 грн. 64 коп. та витрати на професійну правничу допомогу, розмір якої відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат складає 20 000 грн. 00 коп., просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору в частині своєчасної оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою господарського суду від 14.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

07.07.2021 на адресу суду надійшла заява позивача про надання доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу від 01.07.2021 № П32-01/07/2021, відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. 00 коп.

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 165 ГПК України у встановлений судом строк.

Згідно із поштовим повідомленням № 098 ухвала господарського суду про відкриття провадження у справі від 14.06.2021 отримана відповідачем 17.06.2021.

Відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Амако Україна" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Відродження" (покупець) укладено договір купівлі-продажу № А-16233/002768, згідно із умовами якого постачальник зобов`язується протягом дії даного договору поставляти покупцю запасні частини для сільськогосподарської та будівельної техніки та обладнання, комерційних автомобілів, причепів, автохімію, мастила (оливи), покришки, супутні товари для вищезазначеної техніки (далі за текстом - товар) за його замовленням, окремими партіями, за цінами в асортименті (за номенклатурою) та кількості, що остаточно погоджуються сторонами в накладних або додатках до цього договору, які є невід`ємною частиною даного договору, а покупець зобов`язується приймати товар та оплачувати його на встановлених договором умовах (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору загальний обсяг та асортимент (номенклатура) товару, що поставляється за цим договором, визначається кількістю та асортиментом (номенклатурою) товару, поставленого окремими партіями за всіма видатковими накладними відповідно до умов договору протягом його дії.

Пунктом 2.1. договору визначено, що договір вступає в дію з моменту його підписання повноважними особами обох сторін та діє до 31 грудня поточного року включно.

Якщо за десять днів до закінчення строку дії даного договору жодні зі сторін не повідомить іншу сторону рекомендованим листом про розірвання договору, строк дії даного договору вважається кожного разу автоматично продовженим до 31 грудня наступного календарного року включно (п. 2.2. договору).

Згідно з п. 3.1 договору замовлення на поставку оформлюється покупцем на підставі діючих на цей день цін постачальника. Покупець оформлює замовлення із зазначенням коду та назви товарів по каталогу виробника та необхідної кількості за позиціями. Замовлення можуть передаватися (надсилатися) іншій стороні в оригіналі, а також в копії факсимільним зв`язком або на електронну пошту.

За умовами п. п. 4.1., 4.2. договору ціни товару вважаються остаточно погодженими сторонами в видатковій накладній на момент поставки товару. У випадку здійснення покупцем 100% попередньої плати за товар, ціни на товар, встановлені постачальником, не змінюються, за умови своєчасної оплати покупцем виставленого йому рахунку у відповідності з п.5.1.1. цього договору.

Покупець зобов`язаний здійснити оплату товару на умовах 100% передплати за замовлену партію товару згідно рахунка постачальника (п. 5.1 договору).

Відповідно до п. 5.2. договору при проведенні поставки з відстроченням оплати, про що сторони укладають додаток до цього договору, покупець зобов`язаний оплатити вартість такого товару після його поставки, в строк, зазначений у відповідному додатку до цього договору.

Пунктом 5.5. договору передбачено, що в разі наявності заборгованості у покупця за поставлені товари, кошти, які поступають на розрахунковий рахунок Постачальника, зараховуються в рахунок погашення такої заборгованості згідно хронологічного порядку її виникнення та до повного її погашення, незалежно від призначення платежів в платіжному дорученні.

У п. 10.3 договору сторони узгодили, що при простроченні оплати товару, який поставлено без попередньої оплати, чи наданих послуг, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від вартості несплаченого товару (товарів) за відповідною накладною за кожен день прострочення, якщо інша відповідальність не передбачена у додатку (додатках) до цього договору.

09.06.2020 сторони підписали додаток №1 до договору, в якому визначили, зокрема, умови поставки товару, строк оплати, розмір процентів за користування товарним кредитом.

Згідно п.1.3. додатку № 1 до договору товар, в межах дії цього додатку до договору, постачається на умовах відстрочки платежу і товарного кредиту (у випадках, визначених цим додатком). Покупець зобов`язаний оплатити повну вартість отриманого товару згідно із договором та цим додатком протягом 180 (сто вісімдесят) календарних днів з дня отримання відповідного товару.

Загальний розмір, несплаченої вартості отриманого товару покупцем (дебіторська заборгованість) не може перевищувати 500 000,00 (п`ятсот тисяч грн. 00 коп.) гривень (п. 1.4. додатку № 1 до договору).

За умовами п. 1.5. додатку № 1 до договору підставою для нарахування плати за користування товарним кредитом є існування хоча б однієї з двох умов:

а) наявність на дату такого нарахування дебіторської заборгованості покупця та збільшення на 3 (три) і більше відсотків курсу Євро до української гривні у відношенні до курсу, який був на момент відвантаження товару;

б) строк дебіторської заборгованості перевищує строк оплати, який зазначений у п. 1.3. цього додатку.

Відповідно до п. 1.6. додатку № 1 до договору розмір плати за користування товарним кредитом (процент по товарному кредиту) згідно з умовами п. 1.5. цього додатку розраховується як додавання сум, отриманих в пп. 1.6.1-1.6.2:

1.6.1. збільшення на 3 (три) і більше відсотків курсу Євро до української гривні на день розрахунку процентів по товарному кредиту у відношенні до курсу, який був на момент відвантаження товару (виникнення/збільшення дебіторської заборгованості покупця перед постачальником). Сторони погодили використовувати в якості інформації про курси курс продажу на момент закриття торгів на міжбанківському ринку України дані, який опублікований на сайті http://mezhbank.org.ua, а у випадку відсутності даних - на інтернет-сайті http://minfin.com.ua/currency/mb/.

1.6.2. за користування товарним кредитом з моменту закінчення строку, зазначеного в п.1.3 цього додатку -1,5% в місяць, від суми неоплаченої в строк дебіторської заборгованості до повного погашення дебіторської заборгованості.

Пунктом 1.7. додатку № 1 до договору передбачено, що постачальник нараховує проценти щомісячно та надає покупцю довідку-розрахунок суми процентів за користування товарним кредитом.

Покупець зобов`язаний сплатити суму нарахованих процентів за користування товарним кредитом протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання від постачальника відповідного розрахунку (п. 1.9. додатку № 1 до договору).

У п. 1.10. додатку № 1 до договору сторони узгодили, що усі оплати від покупця зараховуються наступним чином: у першу чергу погашається сума нарахованих відсотків за товарний кредит, в другу чергу - погашення вартості товару (тіла товарного кредиту), при цьому спочатку оплачується товар, який був відвантажений раніше, в третю - авансові платежі та попередня оплата за нові поставки.

Цей додаток вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2020, а в частині взаєморозрахунків між сторонами - до повного взаєморозрахунку сторін. У будь якому випадку оплата за отриманий товар має бути здійснена покупцем в повному обсязі до 31 грудня поточного року в якому товар був отриманий покупцем. (п. 2. Додатку № 1 до договору).

На виконання умов договору та додатку № 1 позивач поставив відповідачу товар на суму 230 944 грн. 46 коп., що підтверджується видатковою накладною від 22.07.2020 № Dn002982/002768, яка з боку відповідача підписана інженером з експлуатації машинно-тракторного парку Черновим С.П. на підставі генерального доручення від 17.07.2020 № 17/07, без зауважень та заперечень (а.с. 15).

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх обов`язків в частині своєчасної оплати вартості поставленого товару за договором, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 230 944 грн. 46 коп.

На підставі пункту 1.6.2 додатку № 1 до договору позивачем нараховані відсотки за користування товарним кредитом за загальний період з 01.01.2021 по 31.05.2021 у розмірі 17 320 грн. 84 коп.

Позивач на підставі п. 10.3 договору та положень ст. 625 Цивільного кодексу України нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 12 603 грн. 87 коп. за період з 01.01.2021 по 31.05.2021, 3% річних в сумі 2 866 грн. 24 коп. за вказаний період та інфляційні втрати у розмірі 11 040 грн. 73 коп. за період з січня по квітень 2021.

Доказів оплати спірної заборгованості відповідачем сторонами до матеріалів справи не надано.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладання договору купівлі-продажу, факт поставки товару, строк оплати, наявність часткової оплати, строк дії договору, наявність прострочення оплати вартості поставленого товару.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору купівлі-продажу, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, заборгованість відповідача за поставлений позивачем товар становить 62 206 грн. 10 коп.

Як вбачається з умов договору та додатку № 1 до договору (п. 1.3., п. 2) відповідач повинен був розрахуватися за поставлений товар до 17.01.2021, але у будь якому випадку до 31.12.2020.

Враховуючи, що відповідачем своєчасно не сплачено вартість поставленого позивачем товару за спірною видатковою накладною, суд вважає позовну вимогу про стягнення боргу у розмірі 230 944 грн. 46 коп. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення трьох процентів річних та втрат від інфляції, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи прострочення оплати відповідачем вартості поставленого товару та те, що наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних за загальний період з 01.01.2021 по 31.05.2021 здійснений у відповідності із приписами ст. 625 Цивільного кодексу України, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 2 866 грн. 24 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення втрат від інфляції, які нараховані за період з січня по квітень 2021 у розмірі 11 040 грн. 73 коп. Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку втрат від інфляції судом помилок не виявлено.

За порушення строків оплати відповідачем поставленого товару позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 12 603 грн. 87 коп.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Умовами п. 10.3. договору встановлена відповідальність покупця за прострочення оплати товару, який поставлено без попередньої оплати, у вигляді сплати на користь постачальника пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від вартості несплаченого товару (товарів) за відповідною накладною за кожен день прострочення, якщо інша відповідальність не передбачена у додатку (додатках) до цього договору.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку пені судом встановлено, що розрахунок виконаний арифметично невірно. За розрахунком суду пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення з 01.01.2021 по 31.05.2021 на спірну суму боргу, складає суму 12 021 грн. 77 коп. У решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

За порушення строків оплати відповідачем поставленого товару позивач просить стягнути з відповідача відсотки за користування товарним кредитом за період з 01.01.2021 по 31.05.2021 у розмірі 17 320 грн. 84 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 694 Цивільного кодексу України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж: товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 694 Цивільного кодексу України договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

Відповідно до пункту 1.6.2. додатку № 1 до договору за користування товарним кредитом з моменту закінчення строку, зазначеного в п. 1.3 цього додатку -1,5% в місяць, від суми неоплаченої в строк дебіторської заборгованості до повного погашення дебіторської заборгованості.

Позивач нарахував 36% річних від суми неоплаченої в строк дебіторської заборгованості за період з 01.01.2021 по 31.05.2021 у сумі 17 320 грн. 84 коп.

Господарський суд зазначає, що при розрахунку відсотків за товарним кредитом, позивачем не враховано, що строк, визначений п. 1.3. додатку закінчується 17.01.2021.

З огляду на те, що умовами п. 1.6.2. додатку № 1 до договору визначений порядок нарахування відсотків за кожний місяць, за розрахунком суду стягненню з відповідача підлягають відсотки за користування товарним кредитом за період з лютого по травень 2021 в сумі 13 856 грн. 67 коп. У решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 230 944 грн. 46 коп. основного боргу, 12 021 грн. 77 коп. пені, 2 866 грн. 24 коп. 3% річних, 11 040 грн. 73 коп. інфляційних втрат, 13 856 грн. 67 коп. відсотків за користування товарним кредитом є обґрунтованими і підлягають задоволенню. У решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також у позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу, які складають 20 000 грн. 00 коп.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у зазначеному розмірі позивачем до матеріалів справи долучено копії договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 01.02.2021 № 02/02-21, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Амако Україна» та адвокатом Мельником Ігорем Васильовичем, додаткового договору від 17.05.2021 № 3 до вказаного договору, акту приймання-передачі наданих послуг від 30.06.2021 № 1 за додатковим договором № 3 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги № 02/02-21, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Від 21.12.2006 № 3172/10.

Як встановлено судом та вбачається з умов п. 5 додаткового договору від 17.05.2021 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 01.02.2021 № 02/02-21, клієнт зобов`язується оплатити адвокату гонорар та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору, в наступному порядку: гонорар має фіксований розмір - 20 000,00 (двадцять тисяч) грн., та має бути сплачений клієнтом на рахунок адвоката, зазначений в договорі, в термін - 10 банківських днів з дати винесення рішення по справі судом першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку ст. 86 Господарського процесуального кодексу України надає належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За таких обставин, щодо обсягу, вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на правову допомогу, суд оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення договору та підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, зважаючи на відсутність заперечень відповідача стосовно розміру витрат на правничу допомогу, дійшов висновку про те, що заявлена до стягнення сума компенсації витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. 00 коп. є справедливою та співрозмірною.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог відповідно до норм ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн. 00 коп. покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" (53600, Дніпропетровська область, Покровський район, смт. Покровське, вул.. 40 років Жовтня, буд. 17-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Амако Україна" (08322, Київська область, с. Проліски, вул. Броварська, буд. 2, ) 230 944 грн. 46 коп. (двісті тридцять тисяч дев`ятсот сорок чотири грн. 46 коп.) основного боргу, 12 021 грн. 77 коп. (дванадцять тисяч двадцять одну грн.. 77 коп.) пені, 2 866 грн. 24 коп. (дві тисячі вісімсот шістдесят шість грн.. 24 коп.) 3% річних, 11 040 грн. 73 коп. (одинадцять тисяч сорок грн. 73 коп.) інфляційних втрат, 13 856 грн. 67 коп. (тринадцять тисяч вісімсот п`ятдесят шість грн. 67 коп.) відсотків за користування товарним кредитом, 4 060 грн. 95 коп. (чотири тисячі шістдесят грн. 95 коп.) витрат зі сплати судового збору, 19 705 грн. 49 коп. (дев`ятнадцять тисяч сімсот п`ять грн. 49 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 10.08.2021

Суддя І.А. Рудь