ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
С У Д О В И Й Н А К А З
03 березня 2021 року Справа №921/119/21
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Бурда Н.М., розглянувши заяву №2/28-540 від 02.03.2021
про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 2200 грн боргу за користування місцями для встановлення 4-х спеціальних конструкцій (опор для прокладення електроживлення) по Договору №3 від 01.06.2011, 109,22 грн пені, 100,76 грн інфляційних нарахувань, 27,26 грн 3% річних , а також 227 грн судового збору.
02.03.2021 року до Господарського суду Тернопільської області звернувся Тернопільський національний університет імені Івана Пулюя (заявник) із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ "Джерела" 2200 грн боргу за користування місцями для встановлення 4-х спеціальних конструкцій (опор для прокладення електроживлення) по Договору №3 від 01.06.2011, 109,22 грн пені, 100,76 грн інфляційних нарахувань, 27,26 грн 3% річних, а також 227 грн судового збору
Відповідно до статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.
Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.
Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.
Згідно з частиною 1 статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви, має відповідати встановленим вимогам і бути оплачена судовим збором (ст.ст. 149-151 ГПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов`язання.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.07.2018 року у справі №903/125/18.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Керуючись статями 147, 148, 150-152, 154, 155, 159 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
3. Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
4. У разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили (частина 1 статті 159 Господарського процесуального кодексу України).
5. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
6. Судовий наказ відповідно до частини 3 статті 154 Господарського процесуального кодексу України оскарженню не підлягає.
7. Дата набрання судовим наказом законної сили 15.07.2021 р.
8. Строк пред`явлення судового наказу до виконання з 15.07.2021 протягом трьох років.
9. Дата видачі судового наказу 10.08.2021 р.

Суддя Н.М. Бурда