РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.08.2021Справа № 910/8345/21
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега"

про стягнення 12 755,38 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" 12 755,38 грн. виплаченого страхового відшкодування, посилаючись на те, що в силу приписів статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України, у межах фактичних витрат у позивача виникло право вимоги до відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов.

Вищезазначена ухвала суду отримана відповідачем 09.06.2021 року.

29.06.2021 року до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив, в якому просить суд поновити строк для подачі відзиву, у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування чого зазначено, що ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега», як страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до норм матеріального права, а саме п.22.1 ст.22, ст. 29 Закону України №1961-IV здійснило розрахунок розміру страхового відшкодування (з урахуванням зносу) в розмірі 9 582,05 грн. та виплатив його на користь позивача.

Відповідно до ч. 7 ст. 116 ГПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відповідно до положень ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до накладної №040 поштове відправлення (відзив №601 від 23.06.2021 з додатками) оформлене 23.06.2021, що підтверджується трекінгом поштового відправлення.

Враховуючи те, що останнім днем для подачі відзиву є 24.06.2021, а відзив здано на пошту 23.06.2021, тому відзив подано у строк, встановлений ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2021.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача в підлягають задоволенню частково.

10.03.2020 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №34979а0n, відповідно до якого застраховано автомобіль Lexus NX 300H, д.н. НОМЕР_1 .

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

23.11.2020 року о 17 год. 50 хв у м. Полтаві, по вул. Соборності сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: Lexus NX 300H, д.н. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 та Scoda Rapid д.н. НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_2 .

За фактом вчинення дорожньо-транспортної пригоди було складено Європротокол, відповідно до якого винуватцем ДТП є водій coda Rapid д.н. НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_2 .

23.11.2020 року ОСОБА_1 звернулася до позивача із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (справа №1.003.20.0022148).

24.11.2020 позивачем складено акт огляду транспортного засобу по справі №1.003.20.0022148, в якому зазначено характер пошкоджень.

Відповідно до рахунку-фактури ФОП Остапюк Сергій Анатолійович №СА-0000625 від 30.11.2020 вартість ремонту автомобіля Lexus NX 300H, д.н. НОМЕР_1 становить 16 740,42 грн.

Страховик склав страховий акт № АRХ2675747 від 08.12.2020 р. та розрахунок до нього, відповідно до яких розмір страхового відшкодування ОСОБА_1 по транспортному засобу Lexus NX 300H, д.н. НОМЕР_1 становить 12 755,38 грн.

На виконання вимог договору страховик виплатив страхове відшкодування в розмірі 12 755,38 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 730059 від 09.12.2020.

Згідно статті 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно з положеннями статті 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

Так, потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

При цьому, визначаючи обов`язок страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ виплатити страхове відшкодування законодавцем у положеннях статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було передбачено випадки, з настанням яких страховик набуває правових підстав для відмови у здійсненні такої виплати, зокрема, у випадку, коли потерпілим чи особою, яка має право на отримання відшкодування, не було протягом року з моменту скоєння ДТП подано заяви про виплату страхового відшкодування.

Тобто право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

За змістом статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 ЦК України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: у деліктному зобов`язанні винуватця; у зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

В такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Відтак, у силу приписів статі 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань виключно за умови подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.

При цьому, закріплюючи в положеннях указаної норми відповідні правові наслідки, законодавець не ставив їх настання в залежність від суб`єкта звернення із заявою до страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ про здійснення страхового відшкодування, а навпаки, презюмував те, що з відповідною заявою має звернутися потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, що закріплено в положеннях статті 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Scoda Rapid д.н. НОМЕР_2 , застрахована у Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега".

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів №194050758, ліміт за шкоду майну - 130 000,00 грн., франшиза становить 0,00 грн.

Для досудового врегулювання спору мирним шляхом позивач звернувся до відповідача із заявою про регресні вимоги вих. №3772 АРКС від 12.02.2021 року, відповідно до якого просив відшкодувати в порядку регресу 12 755,38 грн.

Як зазначено позивачем, відповідач вимогу не виконав, відповіді не надав.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відзиві вих. №601 від 23.06.2021 відповідач зазначає, що заперечує заявленим позовним вимогам, оскільки позивач не врахував при розрахунку страхового відшкодування коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля, оскільки, відповідно до даних програми «Аудатекс» (Хісторі) щодо автомобіля Lexus NX 300H, д.н. НОМЕР_1 28.02.2017 та 22.04.2019 складалась ремонтна калькуляція, що свідчить про те, що даний автомобіль піддавався ремонту раніше і, тому, відповідно до ст. 29 Закону7.38,7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003р. № 142/5/2092, позивачем невірно розраховано розмір страхового відшкодування без врахування фізичного зносу.

За розрахунком відповідача фізичний знос автомобіля Lexus NX 300H, д.н. НОМЕР_1 Ез = 0,4249, тому страхове відшкодування становить 9 582,05 грн.

Відповідно до платіжного доручення1225 від 21.05.2021 відповідач перерахував на користь позивача кошти в розмірі 9 582,05 грн., таким чином, оскільки, сума страхового відшкодування в порядку суброгації сплачена, тому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Згідно з п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003р. № 142/5/2092, значення Е З приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Згідно з п.п. б. п. 7.39 Методики винятками стосовно використання зазначених вимог є: складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини).

Суд не погоджується із запереченнями відповідача, оскільки, наявність даних в програмі «Аудатекс» (Хісторі) щодо автомобіля Lexus NX 300H, д.н. НОМЕР_1 про складення ремонтної калькуляції 28.02.2017 та 22.04.2019 не свідчить про те, що даний автомобіль потрапляв у ДТП чи про факт виконаних ремонтних робіт відносно даного автомобіля, а докази відповідача у вигляді скрін-шотів з програми «Аудатекс» (Хісторі) не є належними та допустими доказами в розумінні ст. 76, 77 ГПК України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 рік випуску транспортного засобу Lexus NX 300H, д.н. НОМЕР_1 - 2014.

Таким чином, відповідно до п. 7.38 Методики до даного автомобіля застосовується коефіцієнт зносу - 0.

Відповідно до матеріалів справи, відповідачем складено страховий акт №712-15933Р від 29.03.2021 на суму 9 582,05 грн. та здійснено погашення боргу в розмірі 9 582,05 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1225 від 21.05.2021 року з призначенням платежу: «страхове відшкодування згідно акту 712-15933Р# АТ «СК «АРКС».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Судом встановлено, що позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" про стягнення 12 755,38 грн. подано до канцелярії Господарського суду міста Києва наручно та зареєстровано 25.05.2021 року, а Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Омега" частково сплачено кошти 21.05.2021.

Таким чином, оскільки, на момент подачі позову відповідач частково сплатив суму боргу у розмірі 9 582,05 грн., тому права позивача в цій частині не були порушеними, позовні вимоги в частині є необґрунтованими, тому суд відмовляє у задоволенні позову у цій частині.

Вимоги позивача про стягнення коштів у розмірі 3 173,33 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, вимоги позивача задоволено частково, судовий збір у розмірі 564,78 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст. 129, ст.ст. 231, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного Акціонерного Товариства "Акціонерна Страхова Компанія "ОМЕГА" (01054, місто Київ, ВУЛИЦЯ ДМИТРІВСЬКА, будинок 48-Г, ЛІТЕРА А, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8, ) страхове відшкодування в розмірі 3 173 (три тисячі сто сімдесят три) грн. 33 коп. та судовий збір в розмірі 564 (п`ятсот шістдесят чотири) грн. 78 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяС.М. Мудрий