ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2386/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-79", м. Харків
про стягнення 97277,63 грн.
за участю представників:

позивача - Підгорний Б.Б.

відповідача - Штонда Ж.О.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-79" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за невиконання договірних зобов`язань по оплаті теплової енергії в сумі 77746,94 грн. за період: жовтень 2016 - квітень 2021; пені в сумі 700,98 грн.; 3% річних в сумі 5285,57 грн.; інфляційних в сумі 13544,14 грн. Також, позивач просить суд покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 8347 про постачання теплової енергії від 01.11.2001.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.06.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 19.07.2021 о 10:30.

У судовому засіданні 19.07.2021, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про відкладення розгляду справи по суті на 03.08.2021 о 10:30.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив про сплату суми заборгованості у розмірі 1640,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

01 листопада 2001 року між Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (енергопостачальна організація) та Малим колективним підприємством "Стиль" (на теперішній час - Товариство з обмеженою відповідальністю "Стиль-79", споживач) було укладено договір про постачання теплової енергії № 8347 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, позивач зобов`язувався постачати відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язувався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно п. 10.1. договору, він набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2002.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п.10.4. договору).

Згідно п. 6.3. договору, з урахуванням додаткової угоди до договору від 15.02.2016, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Розрахунки без приладів комерційного обліку, у відповідності до п. 6.6. договору, здійснюються таким чином: якщо обсяг фактично спожитої теплової енергії перевищує сплачений зазначений в договорі обсяг, вартість такого перевищення сплачується споживачем не пізніше 18-го числа місяця, наступного за розрахунковим; якщо фактичне споживання теплової енергії нижче від сплаченого зазначеного в договорі обсягу, вартість такого перевищення зараховується в рахунок оплати зазначеного в договорі обсягу місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно п. 6.9. договору, за наявності заборгованості позивач зараховує кошти, що надійшли від відповідача як погашення заборгованості за спожиту теплову енергію, поставлену в минулі періоди по мірі її виникнення в хронологічній послідовності незалежно від зазначеного в платіжному документі призначення платежу, за винятком платежу, спрямованого на виконання рішення (наказу, постанови, ухвали) суду, мирової угоди, яка затверджена судом.

Відповідно до п. 6.10. договору, відповідач з 12 по 15 число місяця, наступного за розрахунковим, отримує від позивача документи за розрахунковий період: акт виконаних робіт - 2 екземпляри; рахунок-фактура - 1 екземпляр; акт звіряння розрахунків - 2 екземпляри. По одному примірнику оформлених актів відповідач повертає позивачу на протязі 10 днів після їх отримання.

Згідно позову позивач вказує, що за період з жовтня 2016 по квітень 2021 позивач здійснив постачання теплової енергії у приміщення відповідача, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Другої П`ятирічки (вул. Біблика), 7 (договір № 356 оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 22.05.2006 з додатковими угодами до нього). Приміщення відповідача не оснащені приладами обліку, тому нарахування вартості спожитої теплової енергії здійснювалося розрахунковим способом, згідно п. 5.1. договору. Відповідач не розрахувався в повному обсязі за спожиту теплову енергію, чим порушив умови договору. Станом на подання позовної заяви по особовому рахунку відповідача обліковується заборгованість за спожиту теплову енергію на потреби опалення в сумі 77746,94 грн., яка утворилася за період з жовтня 2016 року по квітень 2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем були направлені відповідачу рахунки-фактури за спожиту теплову енергію за договором (том 1 а.с. 59-79).

Факт споживання відповідачем теплової енергії за договором підтверджується актами на включення/відключення споживача (том 1 а.с. 45-58).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за невиконання договірних зобов`язань по оплаті теплової енергії в сумі 77746,94 грн. за період: жовтень 2016 - квітень 2021 станом на момент подання відповідного позову до суду.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу, а споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач станом на момент подання позову до суду мав обов`язок перед позивачем по сплаті заборгованості за невиконання договірних зобов`язань по оплаті теплової енергії в сумі 77746,94 грн. за період: жовтень 2016 - квітень 2021.

Разом з цим, суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем було сплачено позивачу за договором 1640,00 грн. згідно наступних квитанцій: № 5468 від 30.06.2021, № 3338 від 16.07.2021, № 6565 від 02.08.2021.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 1640,00 грн. підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з відсутністю предмету спору, а заборгованість за невиконання договірних зобов`язань по оплаті теплової енергії в сумі 76106,94 грн. за період: жовтень 2016 - квітень 2021 підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до п. 7.2.3. договору, в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ належної до сплати суми за кожен день прострочення.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В частині 2 статті 343 Господарського кодексу України прямо зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на умови договору, фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, перевіривши розрахунки позивача пені, 3% річних та інфляційних, враховуючи відсутність контррозрахунків відповідача, суд дійшов висновку, що пеня в сумі 700,98 грн., 3% річних в сумі 5285,57 грн. та інфляційні в сумі 13544,14 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 2270,00 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 120, 123, 129, 165, 178, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-79" на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" 1640,00 грн. заборгованості за невиконання договірних зобов`язань по оплаті теплової енергії закрити.

Позов в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-79" на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" заборгованості за невиконання договірних зобов`язань по оплаті теплової енергії в сумі 76106,94 грн. за період: жовтень 2016 - квітень 2021, пені в сумі 700,98 грн., 3% річних в сумі 5285,57 грн. та інфляційних в сумі 13544,14 грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-79" (61007, м. Харків, вул. Другої П`ятирічки, 7, ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, , р/р НОМЕР_1 в Філії Харківського обласного управління АТ Ощадбанк, МФО 351823) заборгованість за невиконання договірних зобов`язань по оплаті теплової енергії в сумі 76106,94 грн. за період: жовтень 2016 - квітень 2021; пеню в сумі 700,98 грн.; 3% річних в сумі 5285,57 грн.; інфляційні в сумі 13544,14 грн. та 2270,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач: Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, , р/р НОМЕР_1 в Філії Харківського обласного управління АТ Ощадбанк, МФО 351823).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Стиль-79" (61007, м. Харків, вул. Другої П`ятирічки, 7, ).

Повне рішення складено "05" серпня 2021 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/2386/21