Справа № 909/66/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2021 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В., при секретарі судового засідання Масловському А. Ю., за участю представника позивача Височанського М. М, відповідача Ільчишина Д. В., представників третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Шпитального Р. Р. та Шуляра І. В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Незалежність К" до державного реєстратора Виконавчого комітету Калуської міської ради Ільчишина Дмитра Вікторовича про скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Калуська міська рада.

ОСББ "НК" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом про скасування рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Калуської міської ради Ільчишина Д. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 48797068 від 23 вересня 2019 р. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне рішення про державну реєстрацію прийнято державним реєстратором безпідставно та з порушенням норм чинного законодавства. При цьому вказав на те, Калуською міською радою не подано жодного документа, який би підтвердив виникнення у неї права власності на зареєстроване відповідачем приміщення. Також зазначив, що дане приміщення є колясочною, тобто відноситься до допоміжних приміщень, щодо яких не проводиться державна реєстрація прав.

09 лютого 2021 р., суд відкрив провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 16 березня 2021 р.

01 березня 2021 р., до суду надійшов відзив державного реєстратора Виконавчого комітету Калуської міської ради Ільчишина Д. В. на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що відповідач проти позову заперечує, при цьому зазначив, що ним було прийнято спірне рішення та проведено державну реєстрацію у відповідності до вимог п. 44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127.

15 березня 2021 р., позивач через канцелярію суду подав відповідь на відзив відповідача, в якій позивач зазначив, що відповідач у відзиві не навів жодного доказу правомірності своїх дій, а тому рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 48797068 від 23 вересня 2019 р. підлягає скасуванню.

16 березня 2021 р., у зв`язку із збільшенням захворюваності на коронавірусну інфекцію COVID-19 серед працівників суду та згідно з розпорядженням голови Господарського суду Івано-Франківської області від 02 березня 2021 р. № 5-г суд відклав розгляд даної справи.

07 квітня 2021 р., суд призначив підготовче засідання на 18 травня 2021 р.

18 травня 2021 р., суд постановив ухвалу про залучення до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Калуську міську раду.

31 травня 2021 р., суд призначив підготовче засідання на 16 червня 2021 р.

В судовому засіданні, 16 червня 2021 р., представник Калуської міської ради подав письмові пояснення на позовну заяву, із змісту яких вбачається, що третя особа щодо позову заперечує, при цьому зазначила, що на підставі рішення Калуської міської ради від 12 листопада 1999 р. № 228 "Про передачу у комунальну власність міста об`єктів житлового і нежитлового фондів соціальної інфраструктури ВАТ "Оріана" міська рада прийняла житловий фонд ВАТ "Оріана" в кількості 167 житлових будинків, в тому числі і приміщення, що по АДРЕСА_1 загальною площею 16,3 м2. Також третя особа у своїх поясненнях вказала на те, що позивачем не надано доказів, що приміщення, яке оскаржується відноситься до допоміжного.

16 червня 2021 р., суд закрив підготовче провадження у цій справі та розгляд її по суті призначив на 22 липня 2021 р.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, заслухавши представників учасників справи, суд

в с т а н о в и в:

14 серпня 2018 р., на замовлення Фонду комунальної власності територіальної громади м. Калуша, ФОП ОСОБА_1 виготовив технічний паспорт на приміщення в громадському будинку АДРЕСА_1 .

21 серпня 2019 р., Регіональне відділення фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях листом № 19-03-504 повідомило голові фонду комунальної власності територіальної громади м. Калуша, що в регіональному відділенні відсутні документи, які би свідчили про перебування в державній власності, зокрема, нежитлового приміщення в житловому будинку на АДРЕСА_1 .

16 вересня 2019 р., Управління комунальної власності Калуської міської ради, з метою проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна комунальної власності, звернулося до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Калуської міської ради з листом № 01-15/7-2/122, в якому підтвердило факт перебування нерухомого майна у комунальній власності міста, зокрема, нежитлового приміщення в житловому будинку на АДРЕСА_1 .

23 вересня 2019 р., на підставі технічного паспорта, виданого ФОП ОСОБА_1 , листів Регіонального відділення фонду державного майна України по Івано-Франківській області та Калуської міської ради, державним реєстратором Виконавчого комітету Калуської міської ради Ільчишиним Д. В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 48797068 та проведено державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення в житловому будинку на АДРЕСА_1 за Калуською міською радою.

07 вересня 2020 р., позивач звернувся до Виконавчого комітету Калуської міської ради із листом № 20, в якому повідомив, що рішення про державну реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення прийнято державним реєстратором з порушенням норм чинного законодавства, оскільки це приміщення відноситься до спільного майна багатоквартирного будинку.

Отже, предметом даного спору є вимога позивача про скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, спрямовані на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону, державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

За змістом ч. 3 ст. 10 Закону, державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Порядок проведення державної реєстрації прав визначено у ст. 18 цього Закону.

Так, згідно з ч. 2 ст. 18 Закону, перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам (ч. 8 ст. 18 Закону).

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав визначено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (Порядок).

За змістом п. 44 Порядку (в редакції на момент прийняття державним реєстратором спірного рішення), для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 1 січня 2013 р., за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об`єкт, подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо такого об`єкта (у разі державної реєстрації права державної власності); 3) документ, що підтверджує факт перебування об`єкта нерухомого майна у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування (у разі державної реєстрації права комунальної власності); 4) документ, що підтверджує факт відсутності перебування об`єкта нерухомого майна у державній власності, виданий Фондом державного майна чи його регіональним відділенням (у разі державної реєстрації права комунальної власності).

Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що приймаючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об`єкт нерухомого майна комунальної власності, державний реєстратор зобов`язаний встановити факт відсутності підстав для відмови у такій реєстрації, перевіривши документи щодо підтвердження факту перебування об`єкта нерухомого майна у комунальній власності, оскільки такий факт може надалі підтвердити наявність права органу місцевого самоврядування виступати замовником технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна та, як наслідок, правомірності (безпідставності) вимог щодо проведення державної реєстрації права власності на такий об`єкт.

У пунктах 3, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Як повідомив державний реєстратор, реєстрація права власності на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за Калуською міською радою проводилась на підставі заяви від 17 вересня 2019 р. та доданих до неї документів, а саме: технічного паспорта від 14 серпня 2018 р. № 2387, виданого ФОП ОСОБА_1 ; листа Регіонального відділення фонду державного майна України від 21 серпня 2019 р., що підтверджує факт відсутності перебування спірного об`єкта нерухомого майна у державній власності, та листа Калуської міської ради, що підтверджує факт перебування спірного нерухомого майна у комунальній власності.

Згідно із ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. (ст. 369 ЦК України).

Відповідно до п. 2 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Офіційне тлумачення положень п. 2 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" наведено у рішенні Конституційного Суду України від 02 березня 2004 р. № 4-рп/2004, відповідно до якого допоміжні приміщення (підвали сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема, створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 листопада 2011 р. №14-рп/2011 додатково роз`яснено, що положення п. 2 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" необхідно розуміти так, що власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою.

При цьому допоміжними приміщеннями є всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, комунікацій, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 р. у справі № 903/127/19.

При вирішенні даного спору ключовим є визначення правового статусу спірного нерухомого майна у багатоквартирному будинку на АДРЕСА_1 , а саме встановлення того, чи відноситься спірне приміщення до допоміжних чи є нежитловим приміщенням в структурі житлового будинку.

Відповідно до даних експлікації першого поверху будинку на АДРЕСА_2 (05 листопада 1992 р. перейменовано на бульвар Незалежності) в м. Калуші, оригінал якого судом досліджено в судовому засіданні, при будівництві згаданого багатоквартирного будинку спірне приміщення зазначене як колясочна, тобто є допоміжним приміщеннями у складі багатоквартирного будинку, а відтак належить членам ОСББ "НК" на праві спільної сумісної власності.

Отже, позивачу в даному випадку не потрібно доводити право власності на спірне приміщення, оскільки останнє перебуває у спільній власності всіх співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 в силу закону.

Твердження третьої особи, що спірне приміщення як нежитлове приміщення в житловому будинку по АДРЕСА_1 було передано Калуській міській раді згідно з додатком № 1 до рішення Калуської міської ради від 12 листопада 1999 р. № 228 "Про передачу у комунальну власність міста об`єктів житлового і нежитлового фондів та об`єктів соціальної інфраструктури ВАТ "Оріана", не відповідають дійсності, оскільки згаданий додаток № 1 був досліджений судом в судовому засіданні й таких відомостей не містить.

Посилання відповідача та третьої особи на технічний паспорт № 2387 від 14 серпня 2018 р., виданим ФОП ОСОБА_1 як доказ того, що спірне приміщення є нежитловим приміщенням судом не приймається, оскільки технічний паспорт був виготовлений на замовлення фонду комунальної власності територіальної громади м. Калуша та не спростовує факту, що спірне приміщення при будівництві житлового будинку по АДРЕСА_2 було визначене як допоміжне приміщення - колясочна.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази того, що допоміжне приміщення (колясочна) першого поверху на АДРЕСА_1 було самостійним об`єктом нерухомості чи виділеним в натурі приміщенням, а також відсутні первинні правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно, які б підтверджували відповідне речове право Калуської міської ради на нього.

Враховуючи те, що приміщення першого поверху на бульварі АДРЕСА_1 є допоміжним приміщенням, що належить власникам квартир цього будинку на праві спільної сумісної власності, права яких порушено через прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за Калуською міською радою, позов ОСББ "НК" про скасування рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Калуської міської ради Ільчишина Д. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 48797068 від 23 вересня 2019 р. слід задовольнити.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, суд покладає на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити;

рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 48797068 від 23 вересня 2019 р., прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської області Ільчишиним Дмитром Вікторовичем, - скасувати;

з Виконавчого комітету Калуської міської ради (вул. Івана Франка, буд. 1, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300; ідентифікаційний код 04054300) стягнути на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Незалежність К" (бульвар Незалежності, буд. 6, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300; ідентифікаційний код 42940728) 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І. В. Ткаченко

Повний текст рішення складено 03 серпня 2021 р.