ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

02 серпня 2021 року Справа № 915/2044/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву №11611/70.2.2 від 19.07.2021 Акціонерного товариства "Таскомбанк" (01032, вул. С. Петлюри, 30, м. Київ, ; електронна пошта: ) про заміну сторони (стягувача) його правонаступником за наказом від 11.08.2020 у справі № 915/2044/19 про стягнення з боржника - ТОВ «Старлімітед» судових витрат та у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа від 11.08.2020 у справі № 915/2044/19

за позовом: Акціонерного товариства "Універсал Банк",

04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлімітед",

54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, буд.75А/1;

третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Приватне науково-виробниче підприємство "Віланік",

54028, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 17,

третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Приватне підприємство "Протероком",

04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 62, кв. 4,

про: стягнення 557629,79 грн.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 16.06.2020 у справі №915/2044/19 позов задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 06 листопада 2009 року (за реєстровим №3217), на нежитлові приміщення з №6-1 по №6-9, загальною площею 128,8 кв.м. цокольного поверху в літері А-9, розташовані за адресою: проспект Леніна,16/4 м.Миколаїв та належить на праві власності ТОВ "Старлімітед" (54001, м.Миколаїв, вул.Спаська, буд.75А/1; адреса для листування: 54000, м.Миколаїв, вул.Олійника, 34а ,кв.53, ) на підставі рішення, серія номер: 17/02-1, виданий 27.02.2017, видавник Приватне підприємство "Віланік - Сервіс"; Акт оцінки вартості та прийому - передачі майна, яке вноситься до Статутного капіталу ТОВ "Старлімітед", серія номер 1, виданий 03.03.2017, видавник: сторони акта оцінки вартості та прийому - передачі майна; свідоцтво про право власності серія номер: б.н., виданий 27.12.2006, видавник: Виконавчий комітет Миколаївської міської ради Миколаївської області на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" (04114, м.Київ, вул.Автозаводська, 54/19, ) в рахунок погашення заборгованості за Кредитним Договором №BL10807 від 04 листопада 2009 року у розмірі 557629,79 грн. Встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку" за початковою ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлімітед" (54001, м.Миколаїв, вул.Спаська, буд.75А/1; адреса для листування: 54000, м.Миколаїв, вул.Олійника, 34а, кв.53, ) на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" (04114, м.Київ, вул.Автозаводська, 54/19, ) судовий збір у розмірі 8 364,45 грн.

11.08.2020 на виконання вказаного рішення видано накази.

20.07.2021 до суду від Акціонерного товариства "Таскомбанк" надійшла заява №11611/70.2.2 від 19.07.2021, в якій заявник просить замінити сторону (стягувача) - АТ «Універсал Банк» його правонаступником - АТ «Таскомбанк» за наказом від 11.08.2020 у справі № 915/2044/19 про стягнення з боржника ТОВ «Старлімітед» судових витрат в сумі 8364,45 грн., виданим на примусове виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.06.2020 у справі за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлімітед", треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: Приватне науково-виробниче підприємство "Віланік" та Приватне підприємство "Протероком", про звернення стягнення на предмет іпотеки та у виконавчому провадженні з примусового виконання даного виконавчого листа.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що 29.04.2021 між Акціонерним товариством "Таскомбанк" та Акціонерним товариством "Універсал Банк" укладено Договір факторингу №НІ/11/2-Ф, відповідно до якого Акціонерне товариство "Таскомбанк" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до позичальника - Приватного науково-виробничого підприємства "Віланік", та майнового поручителя Приватного підприємства "Віланік-Сервіс", за кредитним договором №BL10807 від 04.11.2009, та договором іпотеки від 06.11.2009, права вимоги за яким належали Акціонерному товариству "Універсал Банк".

Ухвалою суду від 26.07.2021 розгляд заяви призначено на 02.08.2021.

02.08.2021 до суду від заявника надійшло клопотання б/н від 02.08.2021 про розгляд заяви про заміну сторони у справі за відсутності представника заявника.

У судове засідання 02.08.2021 стягувач та боржник своїх представників не направили, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

У відповідності до ч. 3 ст.334 ГПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали заяви, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, суд дійшов наступного.

29 квітня 2021 року між Акціонерним товариством "Універсал Банк" (надалі - «клієнт») та Акціонерним товариством «Таскомбанк» (надалі- «фактор») було укладено Договір факторингу № НІ/1/2-Ф (далі - Договір), відповідно до якого фактор зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення права вимоги та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною цього Договору та підписується одночасно з ним (п.2.1. Договору).

Відповідно до 2.2. Договору, фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі фактором у клієнта прав вимоги та набуття фактором прав вимоги на борг.

Відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимог згідно Додатку №2 до цього Договору, але не раніше оплати фактором суми зазначеної в п.3.1. Договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває всі права вимоги визначені цим Договором та всі права вимоги за Договорами поруки. Сторони підписують Акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимог в день здійснення оплати суми фінансування згідно п. 3.1. цього Договору. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимог - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього Договору (п.2.3. Договору).

Пункт 2.4. Договору передбачає, що в день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги боргу до позичальників, клієнт зобов`язаний передати фактору Реєстр Прав Вимог в електронному вигляді за формою, наведеною в Додатку №3 до цього Договору, на підставі Акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимог в електронному вигляді (Додаток №4).

Згідно п.2.10. Договору, у зв`язку з відступленням Прав Вимоги, за умови повного виконання фактором свого обов`язку щодо сплати клієнту суми фінансування згідно з п.3.1. цього Договору, клієнт відступає фактору належні йому усі права за заявленими вимогами або встановленими вимогами до позичальника / «Іпотекодавця /Заставодавця / Поручителя в межах судових та/або виконавчих проваджень, в тому числі щодо: стягнення із зазначених осіб судового збору та/або інших платежів, та/або повернення на користь фактора сплачених Клієнтом/ Первісним кредитором авансових внесків в рамках виконавчого провадження, та/або повернення на користь фактора сплаченого клієнтом/Первісним кредитором судового збору.

Сторони домовились, що сума боргу, яка відступається клієнтом фактору за цим Договором, станом на дату відступлення Прав Вимоги в загальному розмірі становить суму 544 920 653,71 гривень. Сума боргу, що відступається клієнтом фактору за цим Договором, станом на дату відступлення Права Вимоги по кожному позичальнику /кредитному договору визначена в Реєстрі прав вимог, що є Додатком № 1 до цього Договору (п.3.3. Договору).

Згідно п.4.2.1. Договору, клієнт зобов`язаний: передати фактору документи, що підтверджують Права Вимоги, протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту підписання Акту прийому- передачі Реєстру Прав Вимоги, але в будь-якому разі не раніше дня сплати фактором клієнту суми фінансування. Передача документів здійснюється шляхом укладання між сторонами Акту прийому-передачі документів.

Проте, в порушення приписів ст. ст. 74, 77 ГПК України, заявником не надано суду доказів підписання АТ «Універсал банк» та АТ «Таскомбанк» Акту прийому-передачі документів, передбаченого розділом 4 Договору факторингу.

Згідно п.4.2.4.Договору, клієнт зобов`язаний: передати фактору копії договорів факторингу/договорів відступлення прав вимоги з первісними кредиторами та витяги з реєстрів прав вимоги до таких договорів, копії платіжних доручень, що підтверджують здійснення оплати за такими договорами, що підтверджують ланцюг відступлення прав вимоги до позичальників від первісного кредитора до клієнта. Пункт 4.2.5. - протягом 5 (п`яти) днів з дати відступлення прав вимоги оформити повідомлення про відступлення клієнтом факторові Права вимоги та всіх інших прав, належних клієнту за кредитними Договорами, та організувати їх направлення позичальникам, поручителям, іпотекодавцям/заставодавцям по забезпеченим іпотекою та заставою Кредитним договорам, а по незабезпеченим Кредитним договорам - протягом 30 (тридцяти) днів з дати відступлення Прав Вимоги. Протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати відправлення повідомлень про відступлення клієнтом факторові Права вимоги надати фактору копію реєстру відправлених листів, який було надано до відділення поштового зв`язку, засвідчену клієнтом. Клієнт зобов`язується надати копію реєстру, який було надано до відділення поштового зв`язку, стосовно всіх позичальників.

Згідно п. 10.1. Договору, цей Договір вступає в силу у дату його підписання уповноваженими представниками і скріплення печатками сторін та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Пунктом 12.1. Договору визначено, що додатки до Договору є невід`ємними частинами Договору:

- Додаток №1 - Форма Реєстру Прав Вимоги.

- Додаток №2 - Форма Акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги

- Додаток №3 - Форма Реєстру Прав Вимоги в електронному вигляді

- Додаток №4 - Форма Акту прийому-передачі Реєстру П в електронному вигляді

- Додаток №5 - Зразок (форма) Повідомлення про відступлення.

В матеріалах заяви міститься Акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги від 29.04.2021 за Договором Факторингу № НІ/11/2-Ф від 29.04.2021 згідно Додатку №2 до Договору Факторингу № НІ/11/2-Ф від 29.04.2021, який підписано та скріплено печатками сторін, згідно якого АТ «Універсал Банк» (надалі- «клієнт») передав, а АТ «Таскомбанк» (надалі- «фактор») прийняв Реєстр Прав Вимоги кількістю 80 штук, після чого, з урахуванням п.2.1. Договору Факторингу від 29.04.2021, від клієнта та фактора переходять Права Вимоги боргу від позичальників і фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів; загальна сума заборгованості складає 544920653,71 грн.; Реєстр Прав Вимоги передано в повному обсязі відповідно до умов Договору Факторингу № НІ/11/2-Ф від 29.04.2021, будь-яких зауважень до зазначеного Реєстру немає.

Розділом 1 Договору факторингу визначені терміни та тлумачення, що вживають у цьому Договорі.

Так, зокрема, «Реєстр Прав Вимоги» - погоджений сторонами список з переліком позичальників (прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, найменування, адреси проживання/місцезнаходження) та інформацією щодо боргів таких позичальників (номер та дата кредитного договору, розмір боргу), оформлений за формою, встановленою в Додатку № 1 (Форма Реєстру Прав Вимоги в паперовому вигляді) і Додатку № 3 (Форма Реєстру Прав Вимоги в електронному вигляді) до цього Договору.

На підтвердження своїх доводів та факту правонаступництва щодо прав грошової вимоги за Кредитним Договором № BL10807 від 04.11.2009 (позичальник - Приватне науково-виробниче підприємство «Віланік»), заявником надано копію Витягу з Додатку №1 до Договору факторингу від 29.04.2021, згідно якого клієнт відступає факторові право вимоги боргу до позичальників клієнта на умовах, передбачених Договором факторингу від 29.04.2021. Проте наданий Витяг не містить відомостей щодо розміру боргу позичальника та не засвідчений підписами та печатками сторін, Реєстр Прав Вимоги, який є невід`ємною частиною Договору факторингу заявником не надано.

29 квітня 2021 року між Акціонерним товариством "Універсал Банк" (надалі - «іпотекодержатель/заставодержатель») та Акціонерним товариством «Таскомбанк» (надалі- «новий іпотекодержатель/заставодержатель») було укладено Договір про відступлення прав за договорами забезпечення (далі - Договір).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що у зв`язку з укладенням сторонами Договору факторингу № НІ/11/2-Ф від 29.04.2021, згідно якого іпотекодержателем/заставодержателем відступлено новому іпотекодержателю/заставодержателю права грошової вимоги за Кредитними Договорами, перелік яких зазначено в Реєстрі прав вимоги та який є невід`ємною частиною Договору факторингу, іпотекодержатель/заставодержатель відступає новому іпотекодержателю/заставодержателю, а новий іпотекодержатель/заставодержатель приймає належні іпотекодержателю/заставодержателю всі Права вимоги за Договорами іпотеки/застави, перелік яких наведено у Реєстрі прав, який є Додатком №1 до цього Договору. Договори іпотеки/застави були укладені між іпотекодержателями/заставодержателями, первісними іпотекодержателями /заставодержателями та іпотекодавцями/заставодавцями в якості забезпечення виконання позичальниками своїх зобов`язань за Кредитними Договорами.

Відступлення прав за Договорами іпотеки/застави здійснюється в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Прав вимог, включаючи всі права іпотекодержателя/заставодержателя, і що передбачені умовами Договорів іпотеки/застави. З моменту передання (відступлення) прав за Договорами іпотеки/застави новий іпотекодержатель/заставодержатель замінює іпотекодержателя/заставодержателя у всіх правовідносинах, які склалися між ним та іпотекодавцями/заставодавцями ( п.2.2. Договору).

Іпотекодержатель/заставодержатель відповідає перед новим іпотекодержателем/заставодержателем за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання/неналежне виконання іпотекодавцем/заставодержателем своїх зобов`язань за Договорами іпотеки/застави (п.3.1 Договору).

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що право вимоги згідно з цим Договором переходить до нового іпотекодержателя/заставодержателя з моменту підписання цього Договору.

Згідно п.4.1.1. Договору, іпотекодержатель/заставодавець зобов`язаний передати новому іпотекодержателю/заставодавецю наявні документи, зокрема, але не виключно: оригінали Договорів іпотеки/поруки зі змінами та доповненнями, а також інші наявні у іпотекодержателя/заставодержателя документи, що підтверджують Права вимоги, які є предметом цього Договору в день укладання цього Договору. Передача документів оформлюється Актом приймання-передачі документів, який підписується уповноваженими представниками Сторін та скріплюється печатками Сторін за формою погодженою Сторонами до цього Договору.

В порушення приписів ст. ст. 74, 77 ГПК України, заявником не надано суду доказів підписання АТ «Універсал банк» та АТ «Таскомбанк» Акту приймання-передачі документів, передбаченого розділом 4 Договору про відступлення прав за договорами забезпечення.

Розділом 1 Договору визначені терміни та тлумачення, що вживають у цьому Договорі.

Так, зокрема, «Реєстр Прав» - перелік, який містить детальний опис Договорів іпотеки/застави, Права вимоги за якими відступаються, оформлений за формою, встановленою в Додатку № 1 до цього Договору.

На підтвердження своїх доводів та факту правонаступництва щодо прав грошової вимоги за Договором іпотеки від 06.11.2009 , заявником надано копію Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення прав вимоги за договорами забезпечення від 29.04.2021, іпотекодержатель/заставодержатель відступає новому іпотекодержателю/заставодержателю Права вимоги за Договорами іпотеки/застави відповідно до Договору про відступлення прав вимоги за договорами забезпечення від 29.04.2021, згідно наступного Реєстру прав: боржник/позичальник - Приватне науково-виробниче підприємство «Віланік»; Майновий поручитель - ПП «Віланік - Сервіс», Договір застави/іпотечний договір - Договір іпотеки від 06.11.2019. Проте вказаний Витяг не містить детального опису, не засвідчений підписами та печатками сторін; Реєстр Прав, який є невід`ємною частиною Договору, заявником не надано.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заявником не доведено належними та допустимими доказами безспірного факту переходу права вимоги за кредитним договором від 04.11.2009 № BL10807 та Договором іпотеки від 06.11.2009 від АТ «Універсал Банк» відповідно до договору факторингу та договору про відступлення прав за договорами забезпечення, господарський суд дійшов висновку, що вимога АТ «Таскомбанк» про заміну сторони (стягувача) його правонаступником та у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа від 11.08.2020 у справі № 915/2044/19 є не обґрунтованою.

Крім того, відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження (ВП №64687090) від 24.05.2021, яка міститься в матеріалах справи № 915/2044/19, виконавче провадження, за яким стягувачем є Акціонерне Товариство "Універсал Банк", боржником - Товариство з обмеженою відповідальністю "Старлімітед", - закінчено, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі вимог виконавчого документа - Наказу № 915/2044/19, виданого Господарським судом Миколаївської області 11.08.2020 про стягнення з ТОВ «Старлімітед» на користь АТ «Універсал Банк» судового збору у розмірі 8364,45 грн. (а.с. 6 т. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

У виконавчому провадженні заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі ст. 334 ГПК України, а саме: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Положення про процесуальне правонаступництво та про заміну сторони виконавчого провадження, які наведені у Цивільному процесуальному кодексі України (ст. 55 та 442 цього Кодексу відповідно) та застосовувалися Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц, не відрізняються за своїм змістом від приписів ГПК України і передбачають підстави та умови заміни особи у правовідносинах, у яких виник спір, та наслідки вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (п. 6.3 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14).

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження. Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у пункті 15 рішення ЄСПЛ у справі "Моргуненко проти України" від 6 вересня 2007 року (заява № 43382/02) вказується таке: "Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. "Естіма Джордж проти Португалії" (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року).".

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14).

Пункт 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (ч. 2 та 3 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження").

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (абз. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження").

Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із ч. 1 ст. 41 Закону № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Водночас після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як в межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду.

Тож навіть після закінчення виконавчого провадження у учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва (п. 6.11-п. 6.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі №911/3411/14).

З огляду на викладене вище Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14 не вбачала підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц про те, що заміна сторони правонаступником можлива і після закриття виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням.

Оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Відтак заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником (ст. 334 ГПК України) має відбуватись з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи (ст. 52 ГПК України). Відповідний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 3 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 (пункт 73).

У постанові від 03.11.2020 року у справі № 916/16/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, також зазначила про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України (пункти 74 та 75 зазначеної вище постанови).

Особа, яка вважає себе правонаступником позивача/стягувача та бажає набути та реалізувати існуючі процесуальні права, притаманні позивачу/стягувачу (на оскарження судового рішення та/або постанови державного виконавця, подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), може заявити про заміну сторони у справі, ініціювавши відкриття відповідної стадії процесу. Саме після відкриття однієї зі стадій господарського процесу і можуть бути досліджені обставини та подані на їх обґрунтування докази щодо правонаступництва у спірних правовідносинах.

Якщо після відкриття провадження за скаргою/заявою на судове рішення, поданою особою, яка вважає себе правонаступником позивача у спірних правовідносинах, буде встановлено, що така особа не набула прав та обов`язків правопопередника, суд своєю ухвалою закриває відповідне провадження на підставі визначеної процесуальним законодавством норми.

У випадку коли ставиться питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні та скасування постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження, встановлення судом обставин відсутності переходу прав від правопопередника до правонаступника буде мати процесуальним наслідком відмову в задоволенні відповідної заяви.

Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при вирішенні цього питання повинен дослідити по суті обставини правонаступництва та не може обмежитися встановленням формальних умов застосування відповідного припису (п.6.19 - п. 6.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі №911/3411/14).

Стаття 52 ГПК України визначає певний перелік підстав для здійснення процесуального правонаступництва, а саме: у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Неможливість здійснення заміни учасника справи та сторони виконавчого провадження за межами відкритої стадії господарського процесу та у наведений ним спосіб не була врахована судом апеляційної інстанції (п. 6.28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14).

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження (стягувача у справі) в порядку ст. 334 ГПК України, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності відкритого виконавчого провадження.

Разом з цим, як встановлено судом, виконавче провадження за якими стягувачем є АТ «Універсал Банк», боржником є ТОВ «Старлімітед» - закінчено.

Суд вважає, що відсутні також й правові підстави для заміни учасника у справі в порядку ст. 52 ГПК України за межами відкритої стадії господарського процесу (відсутності відкриття відповідної стадії процесу).

Вирішуючи питання заміни сторони виконавчого провадження, суд виходить саме з положень норм процесуального права щодо неможливості здійснення заміни учасника справи та сторони виконавчого провадження за межами відкритої стадії господарського процесу.

Оскільки будь-якого провадження за скаргою/заявою АТ «Таскомбанк» у справі № 915/2044/19 не відкривалось, відповідно у суду відсутні правові підстави для закриття відповідного провадження (виходячи з правової позиції, викладеної у п. 6.20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14).

Враховуючи вищевикладене, та зважаючи на недоведеність заявником належними та допустимими доказами обставин правонаступництва щодо прав грошової вимоги за Кредитним Договором від 04.11.2009 та Договором іпотеки від 06.11.2009, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви АТ «Таскомбанк» про заміну сторони (стягувача) його правонаступником у справі № 915/2044/19 та у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа.

Керуючись ст. ст. 233-235, 254-255, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви №11611/70.2.2 від 19.07.2021 Акціонерного товариства "Таскомбанк" про заміну сторони (стягувача) його правонаступником за наказом від 11.08.2020 у справі № 915/2044/19 про стягнення з боржника - ТОВ «Старлімітед» судових витрат та у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа від 11.08.2020 у справі № 915/2044/19.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу

України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено та підписано 09 серпня 2021 року.

Суддя Н.О. Семенчук