РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2021Справа № 910/5168/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю секретаря судового засідання Негоди І.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАКОНТ"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 1 345 061,05 грн.

Представники:

від позивача: Косинський В. М.

від відповідача: Мариніч Н.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діаконт» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення 1345061,05 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконує зобов`язання за Договором № 21196-2019/20-121-11-19-08519 від 13.09.2019, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача основний борг у розмірі 1245128,42 грн, інфляційні втрати у розмірі 73836,11 грн та 3% річних у розмірі 26096,52 грн.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на ціну позову, суд приходить до висновку про здійснення розгляду даної справи у порядку загального позовного провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 27.04.2021.

22.04.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовче засідання 27.04.2021 прибув представник позивача. Представники відповідача не прибули.

Розглянувши в підготовчому засіданні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд зазначає, що відповідачем не наведено тих обставин, наявність яких в силу ст. 183 Господарського процесуального кодексу України є підставою для відкладення підготовчого засідання, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання відповідача судом відмовлено.

Відповідно до ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду у підготовчому засіданні 27.04.2021 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 15.06.2021.

05.05.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив.

У підготовче засідання 15.06.2021 прибули представники сторін.

У підготовчому засіданні 15.06.2021 суд оголосив перерву до 13.07.2021.

У підготовче засідання 13.07.2021 прибули представники сторін.

У підготовчому засіданні 13.07.2021 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 ГПК України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

За наслідками підготовчого засідання судом закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 03.08.2021.

27.07.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про залучення доказів оплати суми основного боргу.

У судове засідання 03.08.2021 прибули представники сторін.

У судовому засіданні 03.08.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник позивача підтримав позов, представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІАКОНТ» (надалі - «Позивач, Підрядник») та Державним підприємством «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» (надалі - «Замовник, Відповідач»), в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» було укладено Договір №21196-2019/20-121-11-19-08519 від 13.09.2019 на виконання будівельно-монтажних робіт. "Впровадження обладнання та методики проведення сіпінг-методу КГО в робочій штанзі перевантажувальної машини в процесі транспортування ТВС". Енергоблок №3. Виконання пусконалагоджувальних робіт. "Впровадження обладнання та методики проведення сіпінг-методу КГО в робочій штанзі перевантажувальної машини в процесі транспортування ТВС". Енергоблок №3.» (надалі - «Договір»).

Згідно п.1.1 Договору Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виконати на свій ризик власними силами в межах вартості робіт, визначеної на підставі затвердженої в установленому порядку проектно-кошторисної документації (далі - ПКД), роботи на об`єкті ВП ЗАЕС по темі: «ДСТУ Б.Д.1.1.-1:2013. Виконання будівельно-монтажних робіт. "Впровадження обладнання та методики проведення сіпінг-методу КГО в робочій штанзі перевантажувальної машини в процесі транспортування ТВС". Енергоблок №3. Виконання пусконалагоджувальних робіт. "Впровадження обладнання та методики проведення сіпінг-методу КГО в робочій штанзі перевантажувальної машини в процесі транспортування ТВС". Енергоблок №3. (Код ДК021-2015: 45000000-7 - Будівельні роботи та поточний ремонт)», і передати виконані роботи Замовникові у встановлені строки у стані, який відповідає ПКД, будівельним нормам та Технічним вимогам (додаток №2 до цього договору).

Відповідно до п.2.1. Договору вартість Робіт за Договором була встановлена в сумі 1 880 187,91 грн. Розрахунок вартості Робіт зазначено в додатку №1 «Договірна ціна» до цього договору.

Пунктом п. 3.1. Договору передбачено, що строк виконання робіт: січень 2020р., - березень 2020р. Закінчення робіт фіксується технічним актом виконаних робіт в обсязі проектно-кошторисної документації та Технічних вимог (додаток №2 до цього договору).

У п. 4.1. Сторони визначили, що Підрядник, щомісячно в строк до 20 числа, надає Замовнику акт виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2В) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт (ф.КБ-3) в 4 екземплярах. Замовник протягом 5-ти робочих днів перевіряв реальність акта в частині об`ємів і вартості виконаних робіт, оформлює акт (ф. КБ-2В) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт (ф.КБ-3) у встановленому порядку або направляє мотивовану відмову від приймання робіт.

Відповідно до п. 4.3. Договору оплата виконаних робіт Замовником проводиться на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт (ф. КБ-3), оформленої у встановленому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника, протягом 45 днів з дати підписання довідки Замовником.

Згідно п. 4.5. Договору Підрядник зобов`язаний надати Замовнику податкову накладну за формою, і визначеною чинною редакцією наказу Мінфіну №1307 від 31.12.2015, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо її реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на електрону адресу Замовника « та » протягом терміну, визначеного чиною редакцією ПКУ. Підрядник зобов`язаний вказувати в податковій накладній позначення, одиниці вимірювання послуги, що надається за договором, згідно з вимогами «Класифікатору системи позначень одиниць вимірювання та обліку», ДК 011-96, затвердженого наказом Держстандарту України №8 від 09.01.1997р.

Згідно п.п. 9.1. та 9.2. Договору здача-приймання виконаних робіт проводиться відповідно до діючих державних будівельних норм, правил, умов договору та Технічних вимог (додаток №3 до цього договору). Після закінчення виконання робіт Підрядник передає Замовнику виконавчу документацію в повному обсязі відповідно до чинного законодавства України.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором будівельного підряду.

Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору, Підрядник виконав, а Замовник прийняв без жодних зауважень передбачені Договором будівельні роботи на загальну суму 1 545 128,42 грн (до якої також включено витрати Виконавця по придбанню устаткування, меблів, інвентарю), що підтверджується Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2020 року по формі КБ-2В та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат по формі КБ-3 за травень 2020 року, які 29.05.2020 підписано сторонами та скріплено їх печатками.

Судом встановлено, що Позивач звернувся до Відповідача з претензією Вих. №669-20 від 21.12.2020 року, з проханням погасити наявну за Договором заборгованість.

Однак, у відповідь на претензію Вих. №669-20 від 21.12.2020 року відповідач зазначив про відсутність можливості вчасно та в повній мірі здійснювати розрахунки за зобов`язаннями перед контрагентами через складну ситуацію на ринку електричної енергії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем всупереч умовам Договору не виконано в повному обсязі зобов`язання з оплати виконаних будівельних робіт, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача основний борг у розмірі 1245128,42 грн, інфляційні втрати у розмірі 73836,11 грн та 3% річних у розмірі 26096,52 грн.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що у Замовника відсутній обов`язок щодо оплати виконаних робіт в частині суми ПДВ у розмірі 313 216,49 грн. внаслідок невиконання Підрядником п. 4.5. Договору, при цьому позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних на зазначену суму не підлягають задоволенню.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що провадження у справі в частині стягнення з відповідача 1 245 128,42 грн основного боргу підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, а інші позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем укладено Договір №21196-2019/20-121-11-19-08519 від 13.09.2019 на виконання будівельно-монтажних робіт, відповідно до п. 1.1. якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виконати на свій ризик власними силами в межах вартості робіт, визначеної на підставі затвердженої в установленому порядку проектно-кошторисної документації, роботи на об`єкті ВП ЗАЕС.

Судом було встановлено, що на виконання умов Договору, Підрядник виконав, а Замовник прийняв без жодних зауважень передбачені Договором будівельні роботи на загальну суму 1 545 128,42 грн (до якої також включено витрати Виконавця по придбанню устаткування, меблів, інвентарю), що підтверджується Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2020 року по формі КБ-2В та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат по формі КБ-3 за травень 2020 року, які 29.05.2020 підписано сторонами та скріплено їх печатками.

Позивач зазначає, що Відповідачем були частково виконані зобов`язання з оплати вартості виконаних за Договором робіт, а саме сплачено згідно з платіжним дорученням № 11744 від 18.09.2020 грошові кошти у розмірі 300 000,00 грн.

Відповідно до п. 4.3. Договору оплата виконаних робіт Замовником проводиться на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт (ф. КБ-3), оформленої у встановленому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника, протягом 45 днів з дати підписання довідки Замовником.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що після відкриття провадження у справі відповідач сплатив позивачу заборгованість у розмірі 1 245 128,42 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 6317 від 14.04.2021, призначення платежу: «НВПЗ, «ДСТУ Б.Д.1.1.-1:2013. Виконання буд_вельно-монтажних роб_т.Акт№211в_д29.05.20д.№21196-2019в_д29.8.19(20-121-11-19-08519) у т.ч. ПДВ - 207 521,40».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові.

З огляду на викладене, у зв`язку зі сплатою відповідачем грошових коштів у розмірі 1 245 128,42 грн після пред`явлення позову позивачем, провадження у справі в частині вимог про стягнення основного боргу у розмірі 1 245 128,42 грн підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Суд зазначає, що позивач має право повернути частину сплаченої ним суми судового збору за вимоги про стягнення суми основного боргу у справі № 910/5168/21, подавши до суду відповідне клопотання.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 73836,11 грн та 3% річних у розмірі 26096,52 грн.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Суд зазначає, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

У відзиві відповідач зазначає, що нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму ПДВ у розмірі 313 216,49 грн є необґрунтованим, оскільки, позивачем було порушено п. 4.5 Договору, а відтак, у Відповідача не виникло обов`язку сплачувати Позивачу суму ПДВ.

Згідно з п. 4.5. Договору Підрядник зобов`язаний надати Замовнику податкову накладну за формою, і визначеною чинною редакцією наказу Мінфіну №1307 від 31.12.2015, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо її реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на електрону адресу Замовника « та » протягом терміну, визначеного чиною редакцією ПКУ. Підрядник зобов`язаний вказувати в податковій накладній позначення, одиниці вимірювання послуги, що надається за договором, згідно з вимогами «Класифікатору системи позначень одиниць вимірювання та обліку», ДК 011-96, затвердженого наказом Держстандарту України №8 від 09.01.1997р.

Відповідно до п. 10.11 Договору у випадку не надання Підрядником Замовнику податкової накладної відповідно до п. 4.5 договору, Замовник має право в односторонньому порядку зменшити розмір оплати виконаних робіт на суму ПДВ, по документах оформлених відповідно до п. 4.1 договору.

Суд зазначає, що відповідно до п. 4.3. Договору оплата виконаних робіт Замовником проводиться на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт (ф. КБ-3), оформленої у встановленому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника, протягом 45 днів з дати підписання довідки Замовником.

У матеріалах справи наявна довідка про вартість виконаних будівельних робіт (ф. КБ-3), яка підписана сторонами та скріплена їх печатками - 29.05.2020, отже, строк оплати вартості виконаних робіт становив до 13.07.2020 включно.

Так, суд зазначає, що пункт 10.11 Договору надає Замовнику право зменшити розмір оплати виконаних робіт на суму ПДВ у випадку порушення Підрядником п. 4.5 договору, однак, Відповідачем обставин порушення Позивачем зазначеного пункту договору не доведено, більше того, як вбачається з платіжного доручення № 6317 від 14.04.2021, Відповідач перерахував Позивачу заборгованість по договору саме з урахуванням суми ПДВ, відтак, доводи Відповідача про відсутність у нього обов`язку сплатити Позивачу зазначену сумукоштів є необґрунтованими.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за прострочення оплати поставленої продукції, суд зазначає, що визначений позивачем період нарахування (з 14.07.2020 по 25.03.2021) є обґрунтованим, однак, розрахунок 3% річних арифметично неправильний, з огляду на що, позовні вимоги про стягнення 73836,11 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню в повному обсязі, позовні вимоги про стягнення 26 096,52 грн 3% річних підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 26 048,71 грн.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі № 910/5168/21 в частині стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 1 245 128 (один мільйон двісті сорок п`ять тисяч сто двадцять вісім) грн 42 коп.

3. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; ідентифікаційний код: 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАКОНТ" (08170, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Віта-Поштова, вул. Набережна, 33; ідентифікаційний код: 33870520) 3% річних у розмірі 26 048 (двадцять шість тисяч сорок вісім) грн 71 коп., інфляційні втрати у розмірі 73 836 (сімдесят три тисячі вісімсот тридцять шість) грн 11 коп. та судовий збір у розмірі 2268 (дві тисячі двісті шістдесят вісім) грн 91 коп.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 06.08.2021

Суддя Ю.В. Картавцева