РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.08.2021Справа № 910/20035/20

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Немеш Олександра Михайловича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сем Логістик"

про стягнення 85 914,80 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Немеш Олександр Михайлович (позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сем Логістик" (відповідач) про стягнення 85 914,80 грн., з яких 67 429,00 грн. вартість послуг з перевезення, 5 000,00 грн. простій та 13 485,80 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині повного та своєчасного розрахунку за надані послуги по перевезенню вантажів згідно Договору міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом № 2406/9 від 25.06.2020.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2020 матеріали позовної заяви № 910/20035/20 передано на розгляд судді Стасюку С.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/20035/20 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/20035/20 позивач та відповідач повідомлялися належним чином.

Відповідач письмового відзиву не надав.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

25.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сем Логістик" (експедитор) та Фізичною особою-підприємцем Немеш Олександром Михайловичем (перевізник) було укладено Договір міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом № 2406/9.

Відповідно до п. 1.2. Договору, перевізник зобов`язується прийняти і доставити ввірений йому експедитором вантаж до пункту призначення і передати його вантажоодержувачу, а експедитор зобов`язується оплатити перевезення вантажу за рахунок коштів свого замовника на протязі 15 банківських днів з моменту отримання коштів на такі виплати.

Згідно п. 1.4. Договору вартість перевезення, форма і схема оплати вказуються в заявці на перевезення, яка є невід`ємною частиною договору.

25.06.2020 між експедитором та перевізником було складено заявку № 2506/9, згідно з якою перевізник зобов`язується перевезти вантаж з м. Конья (Туреччина) до м. Одеса (Україна).

Відповідно до п. 22 Заявки, ціна перевезення складає 2 500,00 доларів США по курсу Національного банку України на день вивантаження вантажу, що становить 67 429,00 грн. з урахуванням дня вивантаження (06.07.2020).

Пунктом 23 заявки визначено умови оплати - 5-7 банківських днів після отримання оригіналів документів.

Відповідно до п. 3.6. Договору, у разі несвоєчасної оплати, експедитор сплачує перевізнику штраф у розмірі 20% вартості перевезення.

Згідно п. 3.3. Договору, в разі простою транспортного засобу під навантаженням та (або) розвантаженням більше 48 годин експедитор сплачує перевізнику штраф у розмірі 1 000,00 грн. за кожну почату добу простою.

На виконання умов Договору та Заявки позивачем надані відповідачу послуги з перевезення у повному обсязі, що підтверджується CMR NO: А1071 від 02.07.2020 та Актом № ОУ-0000077 здачі-прийняття робіт (надання послуг). Окрім цього, під час виконання послуг з перевезення мав місце простій транспорту загалом 5 діб, про що складено відповідний акт.

У свою чергу відповідач, у порушення приписів Договору не розрахувався із позивачем за надані послуги та не сплатив штраф за простій транспорту.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що відповідач надані послуги в строк, встановлений Договором та Заявкою не сплатив, в зв`язку з чим відповідач, окрім суми основного боргу, на підставі п. 3.6. Договору, зобов`язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 13 485,80 грн.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 526 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 909 Цивільного Кодексу України та ст. 307 Господарського Кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановлено транспортними кодексами (статутами)).

Згідно зі ст. 916 Цивільного Кодексу України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Договір перевезення підтверджується складанням міжнародної транспортної накладної (CMR).

Вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником (ст. 9 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Конвенції, ця Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду.

Україна приєдналась до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.56 року (м. Женева) відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006. та є договірною країною у розумінні ч. 1 ст. 1 Конвенції.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідачем не надано суду доказів оплати наданих позивачем послуг та оплати за простій транспортного засобу.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 67 429,00 грн. вартості послуг з перевезення та 5 000,00 грн. за простій транспортного засобу підлягають задоволенню.

З врахуванням того, що відповідачем порушено умови Договору в частині своєчасності та повноти оплати наданих послуг, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 13 485,80 грн. штрафу.

Судом перевірено розрахунок штрафних санкцій, в зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 13 485,80 грн. штрафу.

Підсумовуючи наведене, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Немеш Олександра Михайловича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сем Логістик" про стягнення 85 914,80 грн., з яких 67 429,00 грн. вартість послуг з перевезення, 5 000,00 грн. простій та 13 485,80 грн. штрафу підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Фізичної особи-підприємця Немеш Олександра Михайловича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сем Логістик" про стягнення 85 914,80 грн. - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сем Логістик" (03150, м. Київ, вул. Ямська, 41, ідентифікаційний код 41265314) на користь Фізичної особи-підприємця Немеш Олександра Михайловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 67 429 (шістдесят сім тисяч чотириста двадцять дев`ять) грн. 00 коп. вартості послуг з перевезення, 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. штрафу за простій, 13 485 (тринадцять тисяч чотириста вісімдесят п`ять) грн. 80 коп. штрафу та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.08.2021

Суддя С. В. Стасюк