Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Бабич М.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21"
про визнання внесків необґрунтованими, визнання рішення загальних зборів такими, що порушують права та інтереси "технічної меншості" співвласників, визнання рішення загальних зборів таким, що не відповідає кошторису, скасування рішення загальних зборів в частині,
Учасники справи:
від позивача: ОСОБА_1 ,
від відповідача: Розпаченюк А.С.
До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" з позовом про визнання внесків необґрунтованими, визнання рішення загальних зборів такими, що порушують права та інтереси "технічної меншості" співвласників, визнання рішення загальних зборів таким, що не відповідає кошторису, скасування рішення загальних зборів в частині.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 у справі № 910/16418/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

18.06.2021 до суду представника відповідача надійшла заява про долучення доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу та вирішення питання про розподіл судових витрат у справі № 910/16418/20.

22.06.2011 до суду від позивача надійшли заперечення на вказану заяву відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 призначено судове засідання для розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення на 09.08.2021.

09.07.2021 з кабінету системи "Електронний суд" надійшли заперечення позивача на заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" про відшкодування судових витрат у даній справі та клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. В запереченнях ОСОБА_1 вказав на несвоєчасне подання відповідачем попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, а також просив суд врахувати вчинені позивачем дії щодо досудового вирішення спору та фактичне виникнення такого спору внаслідок неправильних дій відповідача, які полягали в обмеженні позивача як співвласника багатоквартирного житлового будинку в доступі до запитуваної ним інформації щодо структури, складових та розміру встановленого відповідачем щомісячного внеску на утримання будинку. Крім того, ОСОБА_1 зазначив про те, що він є пенсіонером за віком та отримує лише 1 769,00 грн. пенсії на місяць, у той час як будь-які інші джерела доходів у позивача відсутні. Враховуючи наведене, стягнення з позивача усієї заявленої відповідачем суми судових витрат призведе до значного погіршення майнового стану ОСОБА_1 , поставить під сумнів можливість фактичного виконання позивачем такого судового рішення, а також зумовить неможливість, зокрема, оплати останнім внесків на утримання та управління будинком відповідача.

13.07.2021 через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача від 18.06.2021 року № 2021/03/01, до якого останнім долучено копію укладеного між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" та адвокатом Розпаченюком Андрієм Сергійовичем договору про надання правничої допомоги № 06-21/Д від 29.01.2021 року, копію додаткової угоди № 1 від 29.01.2021 року до наведеного правочину з відповідними додатками, копію додаткової угоди № 2 від 01.03.2021 року до договору про надання правничої допомоги № 06-21/Д від 29.01.2021 року, копії актів наданих послуг до цього договору № 1 від 26.02.2021 року за лютий 2021 року на загальну суму 9 500,00 грн. (з яких вартість послуг з правової допомоги за цим договором, наданих відповідачу в лютому 2021 року щодо представництва його інтересів під час розгляду справи № 910/16418/20, складає 1 500,00 грн.) та № 4 від 31.03.2021 року за березень 2021 року на загальну суму 11 000,00 грн. (з яких вартість послуг з правової допомоги за цим договором, наданих відповідачу в березні 2021 року щодо представництва його інтересів під час розгляду справи № 910/16418/20, складає 3 000,00 грн ), № 6 від 30.04.2021 року за квітень 2021 року на загальну суму 10 000,00 грн. (з яких вартість послуг з правової допомоги за цим договором, наданих відповідачу в квітні 2021 року щодо представництва його інтересів під час розгляду справи № 910/16418/20, складає 1 500,00 грн., № 7 від 31.05.2021 року за травень 2021 року на загальну суму 5 000,00 грн. (з яких вартість послуг з правової допомоги за цим договором, наданих відповідачу в травень 2021 року щодо представництва його інтересів під час розгляду справи № 910/16418/20, складає 1 500,00 грн., № 8 від 14.06.2021 року за червень 2021 року на загальну суму 1 500,00 грн. -участь в судовому засіданні у справі № 910/16418/20. Також заявником долучено до матеріалів справи платіжні доручення № 173 від 02.03.2021 на загальну суму 9 500,00 грн., №195 від 01.04.2021 на суму 12 000 грн., №207 від 30.04.2021 на суму 10 000 грн, №227 від 04.06.2021 на суму 5 000 грн, та №232 від 14.06.2021 на суму 15000 грн. які підтверджують оплату відповідачем послуг, зазначених у вищевказаних актах наданих послуг.

09.08.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від заявника надійшли заперечення на клопотання позивача про зменшення судових витрат.

У судовому засіданні 09.08.2021 представник відповідача підтримав вимоги про стягнення з позивача судових витрат, вказаних у заяві про відшкодування судових витрат у даній справі та наполягав на їх задоволенні.

Позивач у судовому засіданні 09.08.2021 проти стягнення з нього означених судових витрат заперечив та просив суд про їх зменшення з підстав, зазначених у письмових запереченнях.

Розглянувши у судовому засіданні 09.08.2021 заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" про відшкодування судових витрат у даній справі, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до приписів статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Так, за умовами частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Судом встановлено, що згідно із попереднім розрахунком судових витрат, доданим до відзиву на позовну заяву, очікувані витрати відповідача на правову допомогу в даній справі становили 9 000,00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Як було вказано вище, у поданій відповідачем заяві про відшкодування судових витрат уданій справі останній виклав орієнтовний розрахунок понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн., а також повідомив, що докази на підтвердження розміру означених судових витрат, фактично понесених відповідачем у цій справі, будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У подальшому, в установлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України строк відповідачем було подано докази на підтвердження розміру витрат на оплату послуг адвоката.

Судом встановлено, що 29.01.2021 року між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" (клієнт) та адвокатом Розпаченюком Андрієм Сергійовичем (адвокат) укладено договір про надання правничої допомоги № 06-21/Д, за умовами якого адвокат прийняв на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу з правових питань, перелік, обсяг та вартість яких визначені Додатковою угодою № 1, яка є невід`ємною частиною даного договору.

Копія наведеного правочину, підписаного уповноваженими представниками його сторін та скріпленого печатками цих контрагентів, наявна у матеріалах справи.

У пункті 4 договору про надання правничої допомоги № 06-21/Д його сторони домовились, що вартість наданих адвокатських послуг та порядок здійснення розрахунків визначається Додатковими угодами, які є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до пункту 5 означеного правочину останній діє до 31.12.2021 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання сторонами.

З матеріалів справи також вбачається, що 29.01.2021 року між відповідачем та адвокатом Розпаченюком Андрієм Сергійовичем укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 06-21/Д про надання правничої допомоги, в якій останні погодили перелік видів правничої допомоги та вартість надання правничої допомоги (за 1 надану послугу), з яких, зокрема: надання усної/письмової консультації клієнту з питань ведення справи у відповідному суді вартістю 500,00 грн., а також участь у судовому засіданні в суді першої інстанції вартістю 1 500,00 грн.

Відповідно до пунктів 2, 3 вказаної Додаткової угоди № 1 вартість наданих послуг (гонорар адвоката) складається з суми вартості наданих клієнтові послуг, перелік та тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені у пункті 1 даної Додаткової угоди. Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт.

Відповідачем, крім вищенаведеного Договору та Додаткових угод до нього, до матеріалів справи долучено копію акту наданих послуг за лютий 2021 року № 1 від 26.02.2021 на загальну суму 9 500,00 грн., №4 від 31.03.2021 на загальну суму 12 000 грн., №4 від 30.04.2021 на загальну суму 10 000 грн., №7 від 31.05.2021 на загальну суму 50000 грн. який містить детальний опис виконаних адвокатом робіт, зокрема, надання правничої допомоги у справі № 910/16418/20, що розглядається Господарським судом міста Києва за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" про визнання внесків необґрунтованими, визнання рішення загальних зборів такими, що порушують права та інтереси "технічної меншості" співвласників, визнання рішення загальних зборів таким, що не відповідає кошторису, скасування рішення загальних зборів в частині.

Разом із тим, як було зазначено вище, відповідачем також надано суду копії платіжних доручень доручення № 173 від 02.03.2021 на загальну суму 9 500,00 грн., №195 від 01.04.2021 на суму 12 000 грн., №207 від 30.04.2021 на суму 10 000 грн, №227 від 04.06.2021 на суму 5 000 грн, та №232 від 14.06.2021 на суму 15 000 грн. які підтверджують оплату відповідачем послуг, зазначених у вищевказаних актах наданих послуг, а також копію свідоцтва представника відповідача Розпаченюка Андрія Сергійовича про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 000677 від 19.08.2019 року та копію відповідного ордеру серії АА № 1080047 від 09.02.2021 року.

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Однак, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони у разі наявності її заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Як було зазначено вище, 09.07.2021 та 26.07.2021 з кабінету системи "Електронний суд" надійшли заперечення позивача на заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" про відшкодування судових витрат у даній справі, в яких Корсаков Сергій Віталійович, надавши відповідне нормативно-правове та документальне обґрунтування, заперечив проти стягнення з нього заявленої відповідачем суми витрат на професійну правничу допомогу та просив суд зменшити розмір вказаних судових витрат.

Суд звертає увагу на те, що надані відповідачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 9 000,00 грн. не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року в справі № 910/2170/18.

Так, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009 року, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року також зауважено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 05.06.2018 року №904/83089/17.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Разом із тим, при вирішенні питання про стягнення з позивача заявленої до стягнення суми витрат на оплату професійної правничої допомоги, а також зважаючи на вищенаведені приписи чинного законодавства та принципи господарського судочинства, судом враховано посилання позивача на те, що ОСОБА_1 протягом січня-березня подав клопотання про залишення без розгляду його позовних заяв, поданих до відповідача, що перебували та на даний час перебувають у провадженні господарського суду міста Києва та Святошинського районного суду міста Києва, більшість яких вже розглянуто та задоволено судами. Проте, незважаючи на переконання відповідача у тотожності та подібності позовних вимог ОСОБА_1 у всіх вищезазначених справах, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" вимагає стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в кожній з наведених вище справ, враховуючи ті, які не розглядалися судами по суті, а також ті, за залишенням яких без розгляду позивач звернувся наступного дня після отримання від відповідача інформації, яку відповідач відмовлявся надати у добровільному порядку в досудових відносинах сторін.

У той же час матеріалами справи підтверджується, що позивач - ОСОБА_1 є пенсіонером за віком. В обґрунтування поданих клопотань про зменшення розміру заявлених відповідачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката позивач також вказував на те, що він отримує лише 1 769,00 грн. пенсії на місяць, у той час як будь-які інші джерела доходів у позивача відсутні. Враховуючи наведене, стягнення з позивача усієї заявленої відповідачем суми судових витрат призведе до значного погіршення майнового стану ОСОБА_1 , поставить під сумнів можливість фактичного виконання позивачем такого судового рішення, а також зумовить неможливість, зокрема, оплати останнім внесків на утримання та управління будинком відповідача.

Суд не приймає як належне твердження заявника, що матеріали справи не містять інформації про майно (активи), у тому числі про грошові кошти та нематеріальні активи, які дозволяють надати об`єктивну оцінку платоспроможності позивача, оскільки до матеріалів справи позивачем було додано довідку про доходи №8592 1355 8559 1494 від 22.07.2021 року видану Головним управління Пенсійного Фонду України по м. Києву (Святошинського району) (відповідно до якої дохід позивача за період з липня 2018 року по червень 201 року становить 57 883,00 грн.

Правомірність врахування при розподілі витрат на оплату професійної правничої допомоги того факту, що позивач є пенсіонером та перебуває у скрутному майновому становищі внаслідок, зокрема, відсутності інших джерел отримання коштів, підтверджується висновками Верховного Суду, викладеними у додатковій постанові від 11.06.2018 року в справі № 923/567/17.

Суд зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 року Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Відтак, з урахуванням предмету та підстав позовних вимог у даній справі, оцінюючи витрати відповідача з урахуванням всіх аспектів і складності справи, беручи до уваги, зокрема, викладені позивачем заперечення та встановлені судом невідповідності у поданих відповідачем на підтвердження розміру адвокатських витрат документах, зважаючи на заявлення Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" суми вартості послуг професійної правничої допомоги у розмірі 9 000,00 грн., яка, на переконання суду, є завищеною щодо позивача-пенсіонера, який не має додаткових джерел фінансування, приймаючи до уваги, зокрема, неспівмірність заявленої суми із значенням справи для відповідної сторони, а також керуючись принципом розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу до 353,80 грн. (що становить 20 % від розміру місячної пенсії позивача в сумі 1 769,00 грн., який брався судом до уваги під час вирішення питання про звільнення позивача від сплати судового збору при поданні даного позову).

Керуючись статтями 123, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21"

про відшкодування судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" (03115, місто Київ, вулиця Петрицького Анатолія, будинок 21; ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 353 (триста п`ятдесят три) грн. 80 коп.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. В решті вимог заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" про відшкодування судових витрат відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 10.08.2021

Суддя Т. Ю. Трофименко