РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.08.2021Справа № 910/7561/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фієста Груп Сервіс"

про стягнення 260 700 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін: без виклику.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 260 700 грн. за договором надання транспортно-експедиторських послуг № 136-НТ-З від 02.08.2019.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору, останньому були надані послуги, які не були оплачені на суму 260 700 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи поставлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі була надіслана за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, 9-А, оф. 369.

Проте, поштовий конверт № 795 було повернуто суду 31.05.2021 з відміткою пошти: адресат відсутній за вказаною адресою.

У силу положень пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Судом також враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався та заперечення на позов не подав.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем без поважних причин відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" (далі - позивач, експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фієста Груп Сервіс" (попереднє найменування ТОВ "Авішел" (далі - відповідач, замовник) було укладено Договір надання транспортно-експедиторських послуг № 136-НТ-З (надалі - договір), відповідно до якого експедитор зобов`язався за плату і за рахунок замовника організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу по території України, а замовник оплатити одержані послуги на умовах договору.

Згідно умов п. 2.1 договору перевезення здійснюється на підставі товарно-транспортної накладної та погодженими сторонами заявками, які є додатками та невід`ємними частинами договору. Заявка повинна бути підписана керівником замовника або уповноваженою на те особою та скріплена печаткою замовника. Заявка передається замовником експедитору у письмовій формі по факсу або по електронній пошті, не пізніше ніж за 24 години до запланованого часу завантаження. Після того, як така заявка прийнята експедитором, він зобов`язується протягом строків, встановлених п. 2.3, підтвердити її виконання (факсом або електронною поштою), після чого вона вважається затвердженою сторонами, або у той же строк надати письмову відмову. Факсова копія заявки прирівнюється сторонами до оригіналу.

Згідно п. 2.4 сторони погодили, що для прискорення документообігу, обмін заявками про перевезення вантажів може бути проведений шляхом відправки по електронній пошті, з подальшим обміном оригіналами.

Відповідно до п. 3.1.5 договору після виконання перевезення, протягом 14 робочих днів, експедитор повинен повернути замовнику належним чином оформлену ТТН, акт виконаних робіт, рахунок-фактуру, що підтверджує факт виконання перевезення.

Пунктом п. 5.1 договору передбачено, що вартість транспортно-експедиторських послуг погоджується у кожному конкретному випадку і зазначається у заявці та рахунках за надані послуги.

Згідно умов п. 5.3 договору оплата за надані послуги проводиться замовником протягом 7 банківських днів з моменту отримання ним повного пакету документів зазначених в п. 3.1.5 договору, які підтверджують факт доставки вантажу.

Відповідно до п. 5.4 договору сторони зобов`язалися кожні три календарні місяці проводити звірку взаєморозрахунків та підписувати акти взаєморозрахунків. Такий акт підписується протягом 15 календарних днів після закінчення звітного кварталу керівниками та головними бухгалтерами сторін, та завіряються круглими печатками сторін.

Згідно умов. п. 5.5 договору не підписання акту звірки взаєморозрахунків або неподання своїх заперечень замовником щодо показників зазначених в акті звірки взаєморозрахунків, протягом 15 календарних днів з моменту закінчення звітного кварталу, дає право експедитору вважати заборгованість замовника узгодженою.

Відповідно до п. 10.1. договору цей договір набирає сили з моменту підписання і діє до 31.12.2019, та пролонгується на кожний календарний рік у випадку відсутності письмових заперечень однієї із сторін за 30 календарних днів до календарної припинення цього договору. Доказів припинення договору в установленому порядку суду не надано.

Як встановлено судом, протягом серпня 2019 - серпня 2020 років сторонами були погоджені заявки на організацію виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу по території України.

У вказаних заявках сторони визначили вантаж, який має бути доставлений до пунктів призначення, дату завантаження, дату та час розвантаження, відповідальних осіб за завантаження, ставку (ціну) за перевезення та інші умови необхідні для виконання договору.

Ці заявки підписані представниками сторін та скріплені їхніми печатками.

На виконання умов договору та вищевказаних заявок позивач протягом серпня 2019 - серпня 2020 років надав відповідачу експедиційні послуг на загальну суму 2 626 400 грн.

Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи товарно-транспортними накладними за вищевказаний період. А також актами здачі прийняття робіт (надання послуг) підписаних позивачем.

Згідно пояснень позивача, викладених у позовній заяві, наявних у матеріалах справи платіжних доручень за жовтень 2019 - вересень 2020 років відповідачем частково оплачені одержані послуги у розмірі 2 365 700 грн.

Всупереч ст. 74 ГПК України доказів оплати відповідачем одержаних послуг у повному обсязі суду не надано.

Таким чином, в результаті неналежного виконання відповідачем зобов`язань у останнього утворилась заборгованість позивачем у розмірі 260 700 грн.

Крім того, факт заборгованості також частково підтверджується актом звірки взаєморозрахунків між сторонами станом на 17.06.2020. Вказаний акт із сторони відповідача не підписано та заперечень щодо показників в акті також не подано.

Тому, згідно умов п. 5.5 договору не підписання акту звірки взаєморозрахунків дає право експедитору (позивачу) вважати заборгованість замовника узгодженою.

Станом на момент подання позову так і на час розгляду справи Відповідач надані транспортні послуги не оплатив.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

При цьому, споживання послуги має місце в процесі її надання (в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" клієнт зобов`язаний своєчасно надати експедитору повну, точну і достовірну інформацію щодо найменування, кількості, якості та інших характеристик вантажу, його властивостей, умов його перевезення, іншу інформацію, необхідну для виконання експедитором своїх обов`язків за договором транспортного експедирування, а також документи, що стосуються вантажу, які потрібні для здійснення митного, санітарного та інших видів державного контролю і нагляду, забезпечення безпечних умов перевезення вантажу. Клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Договором транспортного експедирування можуть бути передбачені й інші обов`язки клієнта.

Суду доведено, факт виконання позивачем своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Договору.

Станом на дату подання позову у відповідача рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 260 700 грн.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Отже, з урахуванням всіх обставин справи та в їх сукупності, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за договором у сумі 260 700 грн. належним чином доведений, документально підтверджений, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов`язання за договором, підлягає задоволенню в повному обсязі в розмірі 260 700 грн.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене вище, оскільки матеріалами справи підтверджується невиконане зобов`язання з оплати отриманих послуг на суму 260 700 грн., доказів оплати вказаної суми заборгованості відповідачем не надано, строк оплати є таким, що настав, суд визнає обґрунтованими позовну вимогу про стягнення основної заборгованості у розмірі 260 700 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Клуб Розумних Покупців" (02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, 9-А, оф. 369, ідентифікаційний код 42022545) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" (02090, м. Київ, вул. Бутлерова, 1, ідентифікаційний код 40720198) 260 700 (двісті шістдесят тисяч сімсот) грн. основного боргу, 3 910 (три тисячі дев`ятсот десять) грн. 50 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Борисенко