ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"28" липня 2021 р. м. Одеса Справа № 916/901/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.
при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.
розглянувши справу №916/901/21
про стягнення 327528,00 грн.
від позивача : Чекменьов Д.М., адвокат за ордером
від відповідача: Буц Г.О., адвокат за ордером
Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю „Ап-Групп звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Маршал Груп Компані про стягнення 327528,00 грн.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Ап-Групп обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору №01-1/07/2018/СВК оренди спеціалізованого обладнання та направлено на стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 327528,00 грн.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.04.2021р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Ап-Групп до розгляду та відкрито провадження у справі №916/901/21. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "28" квітня 2021 р. о 15:45. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано представників сторін у підготовче засідання, призначене на 28.04.2021р. о 15:45.
28.04.2021р. у судовому засіданні було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 24.05.2021р. о 10:15.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.04.2021р. повідомлено відповідача по справі №916/901/21: Товариство з обмеженою відповідальністю „Маршал Груп Компані про судове засідання, яке відбудеться "24" травня 2021 р. о 10:15.
21.05.2021р. до суду відповідачем було надано клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.05.2021р. продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі №916/901/21 на 30 днів до 07.07.2021р. Відкладено підготовче засідання на "07" червня 2021р. о 11:00. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 07.06.2021р. о 11:00.
07.06.2021р. до суду відповідачем було надано заяву про поновлення строку.
07.06.2021р. до суду відповідачем було надано відзив на позовну заяву. Надаючи відзив на позовну заяву відповідачем було зазначено суду, що договір оренди від 16.07.2018р. №01-1/07/2018 було виконано сторонами в повному обсязі та всі розрахунки проведено. Також відповідачем за текстом поданого відзив зазначалось суду, що певні докази позивача викликають сумніви у відповідача. За поясненнями відповідача, наведені позивачем розрахунки заборгованості по специфікаціям є необґрунтованими та непідтвердженими доказами та позовна заява не підлягає задоволенню.
Судом було задоволено заяву відповідача від 07.06.2021р. та поновлено строк на подання доказів із залученням до матеріалів справи відзиву.
07.06.2021р. до суду відповідачем було подано клопотання про витребування доказів.
07.06.2021р. судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 16.06.2021р. о 15:30.
10.06.2021р. до суду відповідачем було подано клопотання про долучення доказів.
14.06.2021р. позивачем до суду було надано оригінали документів.
16.06.2021р. судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 22.06.2021р.
18.06.2021р. до суду відповідачем було надано додаткові пояснення до відзиву.
18.06.2021р. до суду позивачем було надано відповідь на відзив відповідача та додаткові пояснення до нього.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.06.2021р. закрито підготовче провадження у справі № 916/901/21. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "28" липня 2021р. о 12:45. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 28.07.2021р. о 12:45.
28.07.2021р. до суду позивачем було подано заяву в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Позивач підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.
Відповідач заперечує проти позову.
У судовому засіданні 28.07.2021 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 03.08.2021р.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив.
16 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Ап-Групп (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Маршал Груп Компані (орендар) було укладено Договір оренди спеціалізованого обладнання №01-1/07/2018/СВК (далі - Договір оренди).
У порядку та на умовах, визначених цим Договором, Товариство з обмеженою відповідальністю „Ап-Групп, як орендодавець, зобов`язується надати та Товариству з обмеженою відповідальністю „Маршал Груп Компані, як орендарю, у тимчасове платне користування спеціалізоване обладнання, що зазначене у п.1.2 Договору (п.1.1 Договору оренди). Предметом договору є самовивантажувальні контейнери (п.1.2 Договору оренди).
Відповідно до умов Договору оренди сторонами укладались специфікації щодо оренди спеціалізованого обладнання: Специфікація №1 від 20.08.2018 року щодо оренди 8 одиниць самовивантажувальних контейнерів; Специфікація №2 від 01.09.2018 року щодо оренди 12 одиниць самовивантажувальних контейнерів; Специфікація №3 від 01.10.2018 року щодо оренди 18 одиниць самовивантажувальних контейнерів; Специфікація №4 від 01.11.2018 року щодо оренди 18 одиниць самовивантажувальних контейнерів та конвеєру; Специфікація №5 від 31.12.2018 року щодо оренди 20 одиниць самовивантажувальних контейнерів та конвеєру; Специфікація №6 від 31.01.2019 року щодо оренди 20 одиниць самовивантажувальних контейнерів та конвеєру; Специфікація №7 від 28.02.2019 року щодо оренди 20 одиниць самовивантажувальних контейнерів та конвеєру; Специфікація №8 від 29.03.2019 року щодо оренди 20 одиниць самовивантажувальних контейнерів та конвеєру; Специфікація №9 від 26.04.2019 року щодо оренди 20 одиниць само вивантажувальних.
Відповідно до п.3.2 Договору оренди, Орендар здійснює передоплату 100% за надане, згідно кожній окремій Специфікації, Обладнання. При цьому Сторони домовилися, що Орендар повинен здійснити оплату за добу до початкової дати оренди, зазначеної у відповідній специфікації. Оплата здійснюється в гривні за курсом Національного Банку України на дату виставлення рахунку, на підставі виставленого Орендодавцем рахунку. Термін платежу - 3 (три) банківських дні з моменту надання Орендарю відповідного рахунку на оплату електронною поштою, із зазначенням повних банківських реквізитів Орендодавця.
Таким чином, за посиланням позивача, загальна заборгованість відповідача за договором №01-1/07/2018/СВК оренди спеціалізованого обладнання від 16.07.2018 року становить 327528,00 грн., також як зазначає позивач, розмір заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується актом звіряння розрахунків станом на 31.12.2019 року.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Ап-Групп обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору №01-1/07/2018/СВК оренди спеціалізованого обладнання та направлено на стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 327528,00 грн.
Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши у судових засіданнях пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.
У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.
Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).
Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як встановлено судом, правовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю „Ап-Групп, як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю „Маршал Груп Компані, як орендарем, виникли на підставі укладеного між ними 16 липня 2018 року Договору оренди спеціалізованого обладнання №01-1/07/2018/СВК.
Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Згідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю „Маршал Груп Компані, як орендарем, прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору оренди спеціалізованого обладнання №01-1/07/2018/СВК від 16 липня 2018 року щодо сплати орендної плати, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами договором, специфікаціями, рахунками та платіжними дорученнями, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами за час розгляду справи, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті орендної плати у розмірі 327528,00 грн. - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.
Судом не приймаються заперечення відповідача, які були викладені ним у відзиві та запереченнях за час розгляду справи, оскільки останнім не було спростовано доводи та твердження позивачем, які в свою чергу підтверджуються матеріалами справи, а також відповідачем належними та допустимими доказами не було доведено суду зворотного.
Крім того, судом враховано, що матеріали справи містять акт звірки взаємних розрахунків, який є доказом, що свідчить про фактичне визнання відповідачем наявності у нього перед позивачем боргу, з урахуванням того, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами.
Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.
Підсумовуючи вищевикладене, надавши відповіді на доводи учасників справи, суд приходить до висновку, що заперечення відповідача є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, а вимоги позивача у даній справі обґрунтовані та підтверджені наданими доказами.
Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Ап-Групп підлягають задоволенню у повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат, позивачем було заявлено до стягнення 327528,00грн. та за такі вимоги судовий збір становив 4912,92 грн., приймаючи до уваги задоволення позовних вимог позивача, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 4912,92 грн. покладаються на відповідача.
Також суд зазначає, що надлишково сплачений судовий збір позивачем має право повернути відповідно до ст. 7 Закону України „Про судовий збір шляхом подання відповідного клопотання.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно до ч. п. 5 6 ст. 238 ГПК України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.
Приймаючи до уваги подання до суду позивачем заяви в порядку ч.8 ст. 129 ГПК України, згідно якої останній просив суд призначити судове засідання для вирішення питання щодо розподілу судових витрат, зазначивши, що докази, на підставі яких суд зможе встановити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення, суд вважає за необхідне визначити дату судового засідання задля розгляду такої заяви позивача.
Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України
1.Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Ап-Групп задовольнити повністю.
3.Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю „Ап-Групп на „11 серпня 2021р. о 12:00, з повідомленням учасників справи. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, в залі судових засідань №16 (5 поверх), тел. 0(482)307-973.
4.Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю „Ап-Групп строк для подання доказів щодо розміру, понесених ним судових витрат - 5 днів після ухвалення рішення суду.
Повний текст рішення складено 03 серпня 2021 р.
Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко