УХВАЛА

м. Київ

22.07.2021Справа № 910/1065/21

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант"

до Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія Укртранс"

Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестпальм"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Реверс Інвест"

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової С.В.

приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Козаєвої Н.М.

про визнання недійсними договорів

Представники: не викликались

ВСТАНОВИВ:

25.01.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" з вимогами до Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія Укртранс", Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестпальм" про визнання недійсними договорів, відповідно до якої позивач просить суд:

- визнати недійсним іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. 28.11.2008 за № 3622 в частині передачі в іпотеку майнових прав на квартири АДРЕСА_2 ;

- визнати недійсним іпотечний договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. 20.02.2019 за № 874 в частині майнових прав на квартири АДРЕСА_2 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 29.09.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вестпальм", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. за № 493 щодо квартири АДРЕСА_3 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 29.09.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вестпальм", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. за № 494 щодо квартири АДРЕСА_2 .

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що він є власником квартир АДРЕСА_2 . 17.12.2020 з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що квартири № № 93, 113 було відчужено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестпальм" без згоди та відома позивача. Підставою для державної реєстрації стали договори купівлі-продажу квартир від 29.09.2020. Зі змісту цих договорів вбачається, що відчуження квартир здійснило Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" як іпотекодержатель в порядку статті 38 Закону України "Про іпотеку". При цьому, право продажу Товариству з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" належало на підставі іпотечного договору, договорів про внесення змін до іпотечного договору, рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2015 № 910/28036/15 та договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором. Так, позивач зазначає, що він не був іпотекодавцем майнових прав на квартири № № 93, 113. У свою чергу, позивач набув право власності на квартири за інвестиційним договором від 26.12.2005 № 5. Таким чином, позивач стверджує, що вищенаведені договори порушують права позивача та мають бути визнані недійсними на підставі ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 відкрито провадження у справі № 910/1065/21, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.03.2021. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" належним чином засвідчені копії (для долучення до матеріалів справи) та оригінали (для огляду) договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. 28.11.2008 за № 3622; договори про внесення змін до іпотечного договору від 27.02.2009 № 250, від 12.06.2009 № 163, від 02.03.2011№ 402, від 05.04.2011 № 956, від 29.07.2011 № 2663, від 11.11.2011 № 4957, від 02.04.2012 № 688; договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. 20.02.2019 за № 874.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 суд постановив залучити до участі у справі в якості відповідача-5 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Реверс Інвест" та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозову С.В. та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Козаєву Н.М.

22.07.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надівйшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд:

- накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000);

- накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

В обґрунтування необхідності задоволення заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що з огляду на те, що право іпотеки щодо спірних квартир вже неодноразово було відступлено відповідачами, вподальшому було укладено договори купівлі-продажу квартир № 93 та № 113, є необхідність накладення арешту на спірні об`єкти нерухомості, задля запобігання можливої передачі спірних квартир в наступну іпотеку чи відчудження за правочинами, що утруднить чи унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Нормами статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Суд зазначає, що у даному випадку невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні об`єкти нерухомості, може у подальшому ускладнити виконання судового рішення у разі задоволення позову, оскільки позивачу треба буде звертатися з новими вимогами.

Таким чином, позивачем доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення в подальшому утруднить чи зробить неможливим поновлення порушених прав.

Отже, забезпечити недопущення у подальшому порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав можливо шляхом накладення арешту на спірні об`єкти нерухомості, а саме: квартири АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) та квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

При цьому, заходи забезпечення даного позову, про які просить позивач, відповідають предмету позову. Водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Відтак, суд вважає, що адекватність заходу забезпечення до набрання законної сили рішенням у даній справі полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, з огляду на що суд дійшов висновку, що заява позивача обґрунтована та підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1 та 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Керуючись статтями 136, 137, 138, 139, 140, 141, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України , суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" про забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт:

- на квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000);

- на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

3. Боржниками за даною ухвалою є: Приватне акціонерне товариство "Автомобільна компанія Укртранс" (вул. Саксаганського, 83-А, м. Київ, 01033, ідентифікаційний код 22890514); Публічне акціонерне товариство "Акціонерний банк "Укргазбанк" (вул. Єреванська, 1, м. Київ, 03087, ідентифікаційний код 23697280); Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" (вул. Олеся Гончара, 59, м. Київ, 01054, ідентифікаційний код 42567894); Товариство з обмеженою відповідальністю "Вестпальм" (вул. Митрополита Василя Липківського, 16, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код 42030080); Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Реверс Інвест" (01033, місто Київ, вул. Гайдара, будинок 58/10, ідентифікаційний код 39645720).

4. Стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант"(вул. Б. Хмельницького/І.Франка, 31/27, м. Київ, 01030, ідентифікаційний код 33446809).

5. Ухвала про вжиття заходів до забезпечення позову набирає законної сили з 22.07.2021, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 22.07.2024.

Суддя Наталя Борисівна Плотницька