ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 рокуСправа № 912/1493/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Буніна О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/1493/21

за позовом Кропивницького комунального підприємства, 27153, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Кропивницьке, вул. Кропивницького, 7,

до відповідача: Приватного підприємства "Шевченків Лан", 27153, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Кропивницьке, вул. Шевченка, 1,

про визнання договору недійсним,

представники:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Кропивницького комунального підприємства, яка містить вимоги до Приватного підприємства "Шевченків Лан" про визнання договору про спільний обробіток земельної ділянки від 17.05.2018, укладеного між Кропивницьким комунальним підприємством та Приватним підприємством "Шевченків Лан", який посвідчений приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Поляковою Н.В., що зареєстрований в реєстрі за № 240, недійсним, з покладанням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що укладанням договору про спільний обробіток земельної ділянки від 17.05.2018, сторони фактично приховали укладення договору оренди земельної ділянки (удаваний договір), а тому даний договір підлягає визнанню в судовому порядку недійсним.

Ухвалою від 20.05.2021 позовну заяву Кропивницького комунального підприємства до Приватного підприємства "Шевченків Лан" про визнання договору недійсним залишено без руху.

28.05.2021 на адресу господарського суду від Кропивницького комунального підприємства надійшла заява від 26.05.2021 № б/н про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 01.06.2021 відкрито провадження у справі № 912/1493/21; постановлено справу № 912/1493/21 розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 29.06.2021 на 14:30; сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

23.06.2021 до господарського суду від Приватного підприємства "Шевченків Лан" надійшов відзив на позов від 18.06.2021 № б/н, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, в зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

29.06.2021 суд відкрив підготовче засідання.

Ухвалою від 29.06.2021 закрито підготовче провадження у справі № 912/1493/21, справу № 912/1493/21 призначено до судового розгляду по суті на 21.07.2021 на 11:00 год.

21.07.2021 суд відкрив судове засідання.

У судове засідання 21.07.2021 представники сторін не з`явились.

Однак, 20.07.2021 до господарського суду від Кропивницького комунального підприємства надійшло клопотання від 20.07.2021 № б/н, в якому міститься вимога про перенесення розгляду справи 21.07.2021 об 11:00 год на іншу дату. Клопотання обґрунтовано відпусткою представника позивача та неможливістю забезпечення іншого представника Кропивницького комунального підприємства в засідання суду.

Крім того, 21.07.2021 до господарського суду від Приватного підприємства "Шевченків Лан" надійшло клопотання від 21.07.2021 № б/н, в якому міститься вимога відкласти розгляд справи № 912/1493/21 на іншу дату. Клопотання обґрунтовано погіршенням здоров`я представника відповідача - адвоката Дмитруха Д.М. та відповідно неможливістю прибути в судове засідання 21.07.2021 на 11:00 год.

Ухвалою від 21.07.2021 відмовлено у задоволенні клопотань Кропивницького комунального підприємства від 20.07.2021 № б/н та Приватного підприємства "Шевченків Лан" від 21.07.2021 № б/н про відкладення розгляду справи.

Згідно частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомленні про судове засідання, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки визнанні судом необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами, суд розглядає справу за відсутності представників позивача та відповідача.

Водночас, суд звертає увагу на те, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а брати участь у судових засіданнях є правом учасників справи, що встановлено ст. 42 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

На підставі розпоряджень голови Новоукраїнської районної державної адміністрації від 24.07.2006 № 814-р, від 30.08.2006 № 983-р Кропивницьке комунальне підприємство є постійним користувачем земельних ділянок площею 38,1526 га та 75,5353 га, які розташовані на території Кропивницької сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державними актами від 08.11.2006 серії ЯЯ № 155281 та ЯЯ № 155282 (а.с. 9-10).

17.05.2018 між Кропивницьким комунальним підприємством (Сторона 1) та Приватним підприємством "Шевченків Лан" (Сторона 2) укладено договір спільного обробітку земельної ділянки, який посвідчено приватним нотаріусом Новоукраїнського районного округу Кіровоградської області Поляковою Н.В. та зареєстровано в реєстрі за № 240 (а.с. 7-8, далі - Договір).

За умовами п. 1.1. Договору сторони за цим Договором зобов`язуються шляхом об`єднання своїх зусиль та використання майна, що належить сторонам на відповідних правових титулах (право власності, повного господарського відання, оперативного управління, постійного користування), спільно обробляти земельні ділянки, розташовані на території Кропивницької сільської ради Новоукраїнського району загальною площею 113,6879 га, надані Стороні 1 в постійне користування, що посвідчується відповідними державними актами серії ЯЯ за № 155281 (на земельну ділянку площею 38,1526 га) та № 155282 (на земельну ділянку площею 75,5353 га) від 8 листопада 2006 року, виданими Новоукраїнською районною державною адміністрацією, в подальшому "Земельна ділянка", з метою ефективного та раціонального використання вищевказаної Земельної ділянки та ведення сільськогосподарського товарного виробництва.

Згідно п. 2.1. Договору для досягнення цілей, визначених ним Договором, Сторони зобов`язуються:

- обмінюватися наявною в їхньому розпорядженні інформацією з питань, що становлять взаємний інтерес Сторін;

- у випадку необхідності здійснювати взаємне кредитування та фінансування на безвідсотковій основі у відповідності до окремих угод, що укладатимуться між Сторонами;

- виконувати замовленим один одного, що стосуються предмету даного Договору на пріоритетній та пільговій основі;

- забезпечувати ефективне використання Земельної ділянки та сільськогосподарської техніки, вести контроль за дотриманням правил агротехніки;

- забезпечувати дотримання правил охорони праці та техніки безпеки при спільному обробітку Земельної ділянки.

Сторона 1 за цим Договором зобов`язується:

- залучати Сторону 2 до виконання робіт по спільному обробітку Земельної ділянки на весь час дії даного Договору;

- надавати Стороні 2 інформацію стосовно родючості грунтів, раціонального землекористування тощо;

- не укладати правочини з третіми особами стосовно вищевказаної Земельної ділянки, без письмової згоди Сторони 2, на протязі строку дії даного Договору;

- утримуватися від будь-яких дій, що можуть завдати збитків Стороні 2 по даному Договору;

- своєчасно сплачувати земельний податок за користування Земельною ділянкою (п. 3.1. Договору).

Сторона 2 за цим Договором зобов`язується:

- здійснювати обробіток Земельної ділянки;

- вжити заходів по найму відповідного персоналу для виконання робіт за Договором;

- забезпечити необхідними ресурсами виконання робіт спрямовані на здійснення товарного сільськогосподарського виробництва на Земельній ділянці (паливно-мастильні матеріали, посівний матеріал, мінеральні добрива, засоби захисту рослин, ремонт сільськогосподарської техніки та придбання запасних частин) (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п. 5.1.-5.6. Договору виконання робіт по спільному обробітку Земельної ділянки за Договором здійснюються Сторонами за їх спільною згодою. Сторони дійшли взаємної згоди, що структура посівних площ розробляється Стороною 2, беручи до уваги пропозиції Сторони 1. Керівництво спільним обробітком Земельної ділянки за Договором доручається Стороні 2. Ведення бухгалтерського обліку кожна Сторона здійснює самостійно. Всі фінансові операції по спільному обробітку Земельної ділянки Сторін здійснюються через поточний рахунок Сторони 2. Сторона 2 має право залучати для виконання своїх зобов`язань за Договором третіх осіб, беручи на себе відповідальність перед Стороною 1 за їхні дії.

Розподіл результатів спільного обробітку земельної ділянки визначено сторонами у п. 6.1.-6.4. Договору: продукція, що отримується у результаті спільного обробітку Земельної ділянки використовується в першу чергу для розрахунку з кредиторами, які виникли внаслідок виконання даного Договору та на відшкодування матеріальних витрат Сторін, пропорційно понесеним витратам, зазначеним в акті виконаних робіт. Прибуток, що отримується Сторонами від спільною обробітку, підлягає розподілу в наступному порядку: - Сторона 1 щорічно отримує по 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. за кожен гектар обробленої Земельної ділянки з урахуванням обов`язкових платежів (податків та зборів); - Сторона 2 отримує всю іншу продукцію, яка залишилася після розрахунку зі Стороною 1. - Сторона 2 сплачує всі обов`язкові податки і збори, що пов`язані зі спільним обробітком Земельною ділянкою зазначеною в п. 1.1. даного Договору. Підбиття підсумків спільного обробітку Земельної ділянки і розподіл прибутку між Сторонами здійснюється в строк до 01 березня кожного наступного за звітним року на підставі акту виконаних робіт, який складає Сторона-2. Акт виконаних робіт повинен бути поданий Стороні-1 не пізніше ніж до 01 березня кожного наступного за звітним року. Фактичний розподіл прибутку здійснюється шляхом перерахування відповідної суми прибутку Стороні 1 та утримання відповідної частини прибутку Стороною 2.

Згідно п. 7.1., 7.2. Договору витрати та збитки сторін покриваються за рахунок прибутку від спільного обробітку Земельної ділянки Стороною 2. Фактичний обсяг спільного обробітку з його розподілом за видами затрат між Сторонами визначається в акті виконаних робіт, що складається Стороною 2.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 24 квітня 2043 року (п. 9.1. Договору).

За умовами п. 9.3., 9.5. Договору зміни в цей Договір можуть бути внесені за взаємною згодою Сторін, що оформляється додатковою угодою до цього Договору. Дострокове припинення Договору можливе лише за взаємною згодою Сторін, що оформляється окремою письмовою угодою.

Кропивницьким комунальним підприємством 21.04.2021 за № 18 складено заяву (пропозицію про добровільне припинення дії Договору спільного обробітку земельної ділянки) директору Приватного підприємства "Шевченків Лан", яка отримана відповідачем 26.04.2021 (а.с. 11-13). У заяві вказано, що укладенням Договору про спільний обробіток земельної ділянки від 17.06.2018 сторони фактично приховали укладення договору оренди земельної ділянки, для недопущення в подальшому судового спору позивач просить відповідача добровільно припинити дію вказаного договору шляхом укладення відповідної угоди.

Звертаючись до суду позивач вказав на удаваність оспорюваного Договору виходячи зі змісту його умов та правової природи. Позивач вважає, що сторони фактично приховали укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідач з позицією позивача не погоджується, вказує, що матеріали справи не містять доказів передання Кропивницьким комунальним підприємством земельної ділянки у володіння і користування. Надавши право доступу до земельної ділянки для сільськогосподарського обробітку землі, позивач продовжував володіти та користуватись земельною ділянкою. Договір не містить істотних умов договору оренди землі.

Крім того, відповідач стверджує, що Ганнівська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області, як власник земельною ділянки, не приймала жодних рішень щодо визнання недійсним Договору і не заявляла будь-яких майнових або немайнових вимог до ПП "Шевченків Лан".

Відповідач надав суду копію рішення Кропивницької сільської ради Новаоукраїнського району Кіровоградської області від 24.04.2018 № 317 "Про надання дозволу Кропивницькому комунальному підприємству на вчинення правочинів", яким надано дозвіл на укладення договору спільного обробітку земельних ділянок, розташованих на території Кропивницької сільської ради Новоукраїнського району загальною площею 113,6879 га, надані Кропивницькому комунальному підприємству в постійне користування, строком на 25 років між ПП "Шевченків Лан" та Кропивницьким комунальним підприємством (а.с. 39).

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступні норми права.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків згідно з частиною другою наведеної статті.

Згідно статті 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Правовідносини сторін у цій справі виникли з Договору, який просить визнати недійсним позивач з тих підстав, що цей Договір за своєю правовою природою не є договором про спільну діяльність, а є договором оренди землі, оскільки за його умовами право, передбачене частиною першою статті 95 Земельного кодексу України, використовується не землекористувачем, тому цей правочин вчинений з метою приховання іншого правочину (удаваний правочин).

Правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, тому при оцінці відповідності волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам, суд повинен надати правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків (постанова ВС від 17.01.2019 у справі № 923/241/18).

Відповідно до статті 1130 Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.

Договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності. (ст. 1131 Цивільного кодексу України)

Отже, зі змісту вказаних законодавчих приписів вбачається, що за своєю суттю спільна діяльність на основі договору є договірною формою об`єднання осіб для досягнення спільної мети.

При цьому, суд зазначає, що зміст спірного договору та його правова природа не залежать від його назви.

Частиною 1 статті 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 2 Земельного кодексу України земельними відносинами є суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, суб`єктами в яких виступають громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об`єктами - землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Положеннями частин 1, 8 статті 93 Земельного кодексу України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

З огляду на зазначене, державний акт на право постійного користування не є тим документом, який надає право користувачу земельної ділянки (позивач) надавати третім особам земельну ділянку, тобто, розпоряджатися нею, в тому числі шляхом надання в оренду чи в спільну діяльність, оскільки цим правом наділений відповідний орган, уповноважений державою на здійснення даних функцій.

Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" (в редакції на дату укладення спірного договору) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 15 цього Закону істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У разі якщо договором оренди землі передбачено здійснення заходів, спрямованих на охорону та поліпшення об`єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи. Договір оренди може передбачати надання в оренду декількох земельних ділянок, що перебувають у власності одного орендодавця (а щодо земель державної та комунальної власності - земельних ділянок, що перебувають у розпорядженні одного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування).

Таким чином, на відміну від договору про спільну діяльність, договір оренди землі укладається саме для отримання можливості користуватися земельною ділянкою та вилучення внаслідок такого користування корисних властивостей землі.

При цьому правовими наслідками договору оренди землі є для однієї сторони (орендодавця) отримання плати за надане у користування майно (земельну ділянку), а для іншої (орендаря) - використання майна (земельної ділянки).

Спірний правочин не містить всіх необхідних умов, які є обов`язковими (істотними) для договорів оренди, а саме: умов про фактичну передачу в користування (оренду) земельних ділянок; умов про індексацію орендної плати, форму платежу, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Позивачем не надано суду доказів передачі земельних ділянок відповідачу в користування.

Умови спірного договору не передбачають передачу земельних ділянок від позивача до відповідача. Згідно п. 3.1. Договору позивач зобов`язується лише залучати відповідача до виконання робіт по спільному обробітку Земельної ділянки на весь час даного Договору.

Окрім того, за п. 5.1. Договору виконання робіт по спільному обробітку земельної ділянки за Договором здійснюється Сторонами за їх спільною згодою.

Структура посівних площ розробляється Стороною 2, беручи до уваги пропозиції Сторони 1 (п. 5.2. Договору).

Жодна з умов Договору не забороняє позивачу самостійно здійснювати обробіток земельних ділянок як у повному обсязі, так і частково.

Так, за умовами п. 6.1. Договору продукція, що отримується у результаті спільного обробітку Земельної ділянки використовується в першу чергу для розрахунку з кредиторами, які виникли внаслідок виконання даного Договору та на відшкодування матеріальних витрат Сторін, пропорційно понесеним витратам, зазначеним в акті виконаних робіт.

Отже, за умовами Договору сторони несуть витрати обопільно, а не лише відповідач, у зв`язку з чим між ними підписується акт виконаних робіт.

Договірні відносини сторін не спрямовані на передачу прав та обов`язків землекористувача від однієї сторони договору іншій. До того ж, земельні ділянки згідно умов спірного правочину виступають не безпосереднім предметом договору, а лише вкладом однієї зі сторін договору для його виконання (для спільного обробітку земельних ділянок), правовий статус яких залишається незмінним на весь час дії Договору.

Земельні ділянки, надані позивачу в постійне користування, за умовами оспорюваного договору мають використовуватися для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, що відповідає цільовому призначенню земельних ділянок.

Таким чином, ураховуючи, що умови договору є взаємопов`язаними та орієнтованими на досягнення спільного обробітку землі та отримання прибутку, а також укладений Договір містить усі істотні ознаки, притаманні договору про спільну діяльність, суд не може погодитись із висновком позивача про фактичне укладення між сторонами договору оренди землі.

Крім того, як свідчить копія рішення Кропивницької сільської ради Новаоукраїнського району Кіровоградської області від 24.04.2018 № 317 "Про надання дозволу Кропивницькому комунальному підприємству на вчинення правочинів", укладення Договору погоджено засновником позивача.

Щодо стверджуваного позивачем порушення п. 64.6. Податкового кодексу України, суд зазначає, що дотримання сторонами податкового законодавства не є предметом спору в даній справі та не впливає на зміст та правову природу спірного Договору.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши предмет спору та встановлені обставини справи, господарський суд приходить до висновку про недоведення позивачем підстав позову.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Господарський суд на підставі повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів та встановивши усі обставини справи, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень одночасно з врученням (надсиланням/видачею) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Кропивницькому комунальному підприємству (27153, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Кропивницьке, вул. Кропивницького, 7); Приватному підприємству "Шевченків Лан" (27153, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Кропивницьке, вул. Шевченка, 1).

Повне рішення складено 21.07.2021.

Суддя О.Л. Бестаченко