Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2021 р. Справа № 906/551/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справу

за позовом Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Норинцівське"

про стягнення 575741 грн.08 коп.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 575741,08грн., з яких: 384807,18грн. боргу за поставлений товар по договору №ЖВ-117 від 06.04.20; 21934,00грн. інфляційних; 73961,43 грн. штрафу; 92038,47грн. процентів.

Ухвалою від 26.05.21 суд відкрив провадження у справі №906/551/21 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

Відповідач отримав вказану ухвалу 04.06.21, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2020 року між Приватним підприємством «БІЗОН-ТЕХ 2006» (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Норинцівське" (покупець/відповідач) укладено договір поставки №ЖВ-117 (а.с.10), відповідно до умов якого, у порядку, строки та на умовах договору і Специфікації до нього, Постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність Покупця товар, а саме насіння для сівби, пестициди в препаративних формах, що є засобами захисту рослин, регулятори росту рослин і мікродобрива, мінеральні добрива (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 Договору, погоджені сторонами асортимент, кількість і ціна товару вказуються у Специфікаціях до договору, що є невід`ємними його частинами. Сторонами може бути укладено як одну, так і більшу кількість Специфікацій до договору. Кожна наступна Специфікація після першої регулює окрему поставку товару в рамках цього договору й не скасовує та не змінює попередні Специфікації ні повністю, ні частково, якщо тільки інше не вказано в ній. Сторони в Специфікації можуть вказати про непоширення на неї певних умов договору або застосування їх до певної Специфікації на умовах, вказаних у такій Специфікації. Тобто у випадку розходжень між умовами договору і умовами певної Специфікації пріоритет мають умови такої Специфікації.

Відповідно до п.5.1. Договору сторони встановили, що Покупець зобов`язується оплатити Постачальнику товар у строк, що вказаний у Специфікації. Якщо в Специфікації не вказано строк (термін) оплати товару, то такий товар оплачується Покупцем за 10 днів до граничної дати його поставки (передачі Покупцю або перевізнику).

Згідно з підписаними з обох сторін специфікаціями до Договору, позивач зобов`язався поставити відповідачу товар на загальну суму 799634,18 грн (а.с.17-40).

В специфікаціях сторонами визначено строк оплати товару в день поставки або не пізніше наступного дня від дня поставки, в інших специфікаціях строк оплати встановлено з відстрочкою до 16.11.20.

Матеріали справи (видаткові накладні) (а.с.41-67) підтверджують належне виконання позивачем в період з 06.04.2020 по 11.08.2020 зобов`язань з поставки товару за Договором на суму 799634,18 грн.

Відповідач у період з 06.04.20 по 09.02.21 частково оплатив суму заборгованості в розмірі 410659,40грн. (а.с. 69-74).

Також покупцем було повернуто товар на суму 4167,60 грн (а.с.68).

Таким чином, станом на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем з оплати товару (основний борг) за договором поставки становить 384807,18 грн.

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим,сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 384807,18грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача нарахованих 21934 грн збитків від інфляції, 76961,43 грн штрафу, 92038,47 грн процентів, суд зазначає наступне.

Підпунктом 7.1.3 Договору, передбачено, що за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим Договором понад 40 календарних днів відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 20% від суми грошового зобов`язання, простроченої понад 40 календарних днів.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 76961,43 грн штрафу (384807,18 грн х 20%).

Суд, перевіривши розрахунок штрафу, вважає його арифметично вірним, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Підпунктом 7.2.3 договору передбачено, що в разі прострочення виконання грошових зобов`язань за цим договором покупець замість 3% річних, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, зобов`язується сплатити постачальнику 48% річних від простроченої суми за весь час її прострочення.

На підставі пп.7.2.3 Договору та ст.625 ЦК України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 92038,47 грн процентів за період з 17.11.2020 (з наступного дня після граничної дати повного та остаточного розрахунку за товар) по 17.05.2021 (дата складання позову).

Суд, перевіривши розрахунок 48% річних, вважає його арифметично вірним, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивачем нараховано та заявлено до стягнення 21934,00 грн збитків від інфляції нарахованих за період грудень 2020 року- квітень 2021 року (а.с.8).

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат, вважає його арифметично вірним, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач відзиву на позов та докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивач, посилаючись на положення ч.10 ст.238 ГПК України, просить суд зазначити в резолютивній частині судового рішення про нарахування відповідачу процентів на прострочену і несплачену ним суму основного боргу до моменту виконання такого рішення.

Відповідно до положень ч.10 ст.238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

За такого суд приходить до висновку, що оскільки позивачем проценти у твердій сумі нараховані лише за період прострочення відповідача: з 17.11.2020 (з наступного дня після граничної дати повного та остаточного розрахунку за товар) по 17.05.2021 (дата складання позову), то клопотання позивача про зазначення в резолютивній частині рішення про нарахування відповідачу процентів у розмірі 48% річних (передбачених пп.7.2.3. договору) на прострочену і несплачену ним суму основного боргу починаючи з 18.05.2021 і до моменту його виконання є законним і підлягає задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236,237,238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Норинцівське" (11420, Житомирська область, Народицький район, с.Норинці, проспект Горького,4; код 03743813) на користь Приватного підприємства "БІЗОН-ТЕХ 2006" (70605, Запорізька область, м.Пологи, вул. Лесі Українки, 162, кв. 11, код 34216986) - 384807,18 грн основного боргу, 21934,00 грн втрат від інфляції, 76961,43 грн штрафу, 92038,47 грн 48% річних, 8636,12грн. витрат зі сплати судового збору.

3. Органу (особі), що здійснює примусове виконання цього рішення, нарахувати проценти за такою формулою: (СОБ*48*КДП):КДР:100=сума процентів,

де СОБ - сума основного боргу, простроченого ТОВ "Норинцівське" (код 03743813),

48 - розмір процентів,

КДП - кількість днів прострочення сплати ТОВ "Норинцівське" (код 03743813), суми основного боргу за період: з 18.05.2021 і до моменту виконання цього рішення в частині сплати основного боргу,

КДР - кількість днів у році, в якому нараховуються проценти,

і стягнути отриману суму процентів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Норинцівське" (11420, Житомирська область, Народицький район, с.Норинці, проспект Горького,4; код 03743813) на користь Приватного підприємства "БІЗОН-ТЕХ 2006" (70605, Запорізька область, м.Пологи, вул. Лесі Українки, 162, кв. 11, код 34216986).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 23.07.21

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3 - сторонам (рек. з повідом.)