27.07.2021 Справа № 910/4063/21
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Макрохім"
про розподіл судових витрат
у справі № 910/4063/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Макрохім"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Константа Холдинг"
про стягнення 918 860,52 грн
Суддя Удалова О.Г.
Секретар судового засідання Бортнюк М.В.
За участю представників учасників справи:
від позивача (заявника) не з`явилися
від відповідача не з`явилися
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У березні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Макрохім" (далі -ТОВ "ТД "Макрохім", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Константа Холдинг" (далі - ТОВ "ТД "Константа Холдинг", відповідач) про стягнення 918 860,52 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем його обов`язку своєчасно та в повному обсязі оплатити товар, поставлений позивачем на виконання умов укладеного сторонами договору поставки № 156-МХ від 14.05.2020.
Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з цим позовом та просив стягнути з відповідача грошові кошти в загальному розмірі 918 860,52 грн, з яких: 832 082,70 грн - основний борг, 33 090,07 грн - пеня, 11 733,18 грн - 3% річних, 41 954,57 грн - інфляційна складова боргу.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2021, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі № 910/4063/21 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.06.2021 (повний текст складений та підписаний 05.07.2021) позов задоволено частково, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Константа Холдинг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Макрохім" основний борг у розмірі 761 582,70 грн, пеню в розмірі 33 090,07 грн, 3% річних в розмірі 11 313,26 грн, інфляційну складову боргу в розмірі 38 392,01 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 12 665,67 грн, відмовлено у задоволенні іншої частини позову.

16.07.2021 через відділ діловодства суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Макрохім", направлене поштою 13.07.2021, про продовження строку для звернення до суду з клопотанням про долучення до матеріалів справи детального опису та доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, долучення до матеріалів справи № 910/4063/21 детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, доказів, що підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу, ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на користь позивача понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 500,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Макрохім" процесуальний строк для звернення до суду з клопотанням про винесення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/4063/21 та призначено судове засідання на 27.07.2021.

У судове засідання 27.07.2021 представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про судове засідання, визначені законом процесуальні строки, суд дійшов висновку про можливість розгляду клопотання про ухвалення додаткового рішення за наявними матеріалами без участі представників сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/4063/21, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 3 ст. 221 ГПК України встановлено, що у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

У позовній заяві позивачем наведено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які він очікував понести у зв`язку з розглядом справи, а саме витрати на правничу допомогу в орієнтовному розмірі 28 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.06.2021 позов було задоволено частково.

Проте, зі змісту рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2021 вбачається, що судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем.

Відповідно до поданого клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі позивач просив покласти на відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 30 500,00 грн.

Судом встановлено, що представник позивача Смагіна Г.Ю. є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 000350 від 24.05.2018. Вказані відомості розміщені в Єдиному реєстрі адвокатів України.

На підтвердження понесених ним судових витрат позивач долучив до матеріалів справи:

- копію договору про надання правничої допомоги (адвокатських послуг) № б/н від 02.02.2021;

- копію додаткової угоди № б/н від 02.02.2021 до договору про надання правничої допомоги (адвокатських послуг) № б/н від 02.02.2021;

- копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у справі 910/4063/21;

- копію звіту про надану правничу допомогу у справі № 910/4063/21 до договору про надання правничої допомоги (адвокатських послуг) № б/н від 02.02.2021;

- копію рахунку № 1207 від 12.07.2021 на оплату правничої допомоги.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Згідно з п. 3 додаткової угоди № б/н від 02.02.2021 до договору про надання професійної правничої допомоги (адвокатських послуг) № б/н від 02.02.2021 орієнтовна вартість послуг адвоката з надання професійної правничої допомоги складає 28 000,00 грн.

Вартість послуг адвоката за виконання доручення, передбаченого додатковою угодою клієнт сплачує протягом 1 (одного) банківського дня з моменту виставлення рахунку адвоката (п. 4 додаткової угоди).

Судом встановлено, що представником позивача надано детальний опис виконаних робіт по договору:

- аналіз обставин справи, збір доказів по справі, надсилання адвокатських запитів, вироблення правової позиції - 3 год. - 10 000,00 грн;

- підготовка, оформлення позовної заяви, розрахунку ціни позову (включаючи розрахунок неустойки, % річних, інфляційних втрат та ін. нарахувань), судового збору, їх подача до суду з урахуванням складності справи; аналіз відзиву на позовну заяву/письмових заперечень/проекту мирової угоди - 5 год. - 17 500,00 грн;

- підготовка, оформлення та подача заяв та клопотань з процесуальних питань - 2 год. - 1 000,00 грн;

- участь адвоката у судових засіданнях - 3 год. - 7 500,00 грн;

- компенсація витрат адвоката на відрядження в інтересах клієнта - 0 год. - 0,00 грн;

- компенсація витрат адвоката на сканування, друк, копіювання документів, ведення адвокатського досьє, поштові витрати - 1 год. - 2 000,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом у даній справі у заявленому розмірі 30 500,00 грн, судом враховано, що розмір витрат на послуги адвоката визначено за погодженням адвоката з позивачем, послуги адвоката було реально надано позивачу, що підтверджується матеріалами справи, також судом взято до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору та те, що адвокатом Смагіною Г.Ю. здійснювалось представництво інтересів позивача в Господарському суді міста Києва, про що свідчать наявні у матеріалах справи протоколи судових засідань.

При цьому, судом встановлено, що до переліку наданих послуг правничої допомоги, зазначених в детальному описі робіт, включено послугу компенсації витрат адвоката на сканування, друк, копіювання документів, ведення адвокатського досьє, поштові витрати - 1 година вартістю 2 000,00 грн, що не є витратами на правничу допомогу та не потребує професійних знань адвоката у галузі права.

Згідно з правовою позицією, викладеною в ухвалі Верховного Суду від 04.11.2019 по справі № 9901/264/19, такі вчинені адвокатом дії як оформлення копій письмових доказів, підготовка повного пакета документів для подачі до суду, надсилання документів поштою (представництво інтересів клієнта в поштовому відділенні) або подання їх до суду через канцелярію не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а тому витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні заяви в частині стягнення 2 000,00 грн, що не є витратами на правничу допомогу.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 28 500,00 грн (30 500,00 грн - 2 000,00 грн) суд відзначає наступне.

За приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в статті 43 Конституції (Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду).

Відповідачем не надано доказів з метою доведення надмірності понесених позивачем витрат на правничу допомогу та не надано доказів на їх спростування, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду не подано.

Враховуючи викладене, ступінь складності справи, суд дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи № 910/4063/21, і розмір таких витрат є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, наявні правові підстави для покладення на відповідача витрат на оплату послуг адвоката в сумі 26 188,65 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Макрохім" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу в справі № 910/4063/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Константа Холдинг" (01001, м. Київ, пров. Шевченка Тараса (Шевченківський р-н), буд. 13, кв-ра 44, ідентифікаційний код 43533211) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Макрохім" (01014, м. Київ, вул. Верхня, буд. 3-5, ідентифікаційний код 42964817) витрати на правничу допомогу в розмірі 26 188,65 грн (двадцять шість тисяч сто вісімдесят вісім грн 65 коп).

3. В решті суми вимог відмовити.

4. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення підписано 29.07.2021.

Суддя О.Г. Удалова