ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.07.2021 Справа № 905/953/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

при секретарі судового засідання Гайдук Д.М.,

розглянувши в судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства Елміз, м.Київ

до відповідача: Державного підприємства Шахта ім. М.С. Сургая, м.Вугледар

про стягнення 247674,28грн

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Позивач, Акціонерне товариство Елміз, м.Київ, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства Шахта ім. М.С. Сургая, м.Вугледар про стягнення заборгованості в сумі 247674,28грн, з яких 204400,00грн основний борг, 14180,29грн 3% річних, 24835,28грн інфляційні збитки, 4258,71грн - пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про закупівлю товарів код ДК 021:2015 (CPV):31520000-7 Світильники та освітлювальна арматура №109Т від 17.04.2019 в частині своєчасної та в повному обсязі оплати за поставлений товар, у зв`язку з чим нарахував 3% річних, інфляційні збитки та пеню.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 31.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/953/21; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 24.06.2021 о 10:20год.

14.06.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №114 від 09.06.2021, в якому останній просить суд відмовити у задоволені позовних вимог АТ "Елміз" в повному обсязі; справу розглядати без участі відповідача. Відповідач зазначає, що знаходиться у вкрай тяжкому фінансовому становищі, стягнення штрафних санкцій вважає недоцільним та необґрунтованим, оскільки відповідно до ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України застосовується позовна давність в один рік. Відповідач просив розглянути справу без участі його представника, суд задовольняє клопотання.

Ухвалою суду від 24.06.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 20.07.2021 о 10:20 год.

24.06.2021 на електронну адресу суду з накладенням електронного кваліфікованого підпису від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи на підтвердження витрат з правової допомоги. А також клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, яке суд задовольняє.

19.07.2021 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач наполягає на задоволенні позовних вимог; клопотання про подання доказів, клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, яке суд задовольняє.

В судове засідання 20.07.2021 представник позивача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

В судове засідання 20.07.2021 представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Виходячи з того, що відповідач обізнаний з фактом відкриття провадження у даній справі, а також враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно ст.165 Господарського процесуального кодексу України суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив наступне.

17.04.2019 між Приватним акціонерним товариством «Елміз» (продавець, позивач, найменування та організаційно-правову форму змінено на Акціонерне товариство «Елміз») та Державним підприємством «Шахта ім. М.С.Сургая» укладено договір №109Т про закупівлю товарів код ДК 021:2015 (СРV):31520000-7 «Світильники та освітлювальна арматура», згідно з п.1.1. якого продавець зобов`язався поставити Покупцю товар за кодом державного класифікатору ДК 021:2015(СРУ):31520000-7 «Світильники та освітлювальна арматура», та розгорнутий асортимент (марка, модель та інші індивідуальні характеристики), якого визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар.

Відповідно до п.1.2 договору обсяги закупівлі Товару можуть бути зменшені з урахуванням фактичного обсягу видатків Замовника.

За умовами п.2.1 договору продавець повинен передати (поставити) Замовнику Товар, якість якого повинна відповідати нормам, стандартам якісних показників ДСТУ і технічним вимогам ТУ, встановлених чинними нормативними актами України, і підтверджуватися технічною документацією виробника, що забезпечує гарантію якості (сертифікатами якості (в разі якщо продукція підлягає сертифікації в Україні), паспортами та ін.)).

У відповідності до п.п.3.1 3.3 договору ціна цього Договору становить 1174000,00грн в т.ч. ПДВ 195666,67грн. Ціна на Товар встановлюється в національній валюті. Валютою Договору є гривня України. Ціна цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою Сторін.

У розділі 4 договору сторони визначили порядок здійснення оплати, зокрема відповідно до п.4.1 договору розрахунки за партію Товару проводяться згідно з рахунком-фактурою шляхом перерахування Покупцем грошових коштів на поточний рахунок Продавця.

Згідно з п.4.2. договору розрахунки за цим Договором здійснюються шляхом попередньої оплати 40% та 60% протягом 60 календарних днів з дня постачання предмету закупівлі на склад замовника та підписання обома Сторонами акту приймання - передачі.

Поставка Товару здійснюється на підставі попередньої заявки Покупця (п.5.1 договору).

За змістом п.5.2. договору постачання товару здійснюється партіями на протязі дії Договору. Строк поставки партії товару - не більш 20 календарних днів з моменту попередньої заявки Покупця.

Пунктом 5.3. договору визначено, що при поставці Товару (партії Товарів) Продавець надає паспорт або сертифікат якості (оригінал або ввірену копію), оригінал рахунку-фактури, видаткову накладну, товарно-транспортні документи, складає податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо її реєстрації у порядку, визначеному у Податковому кодексі України.

Відповідно до п.5.4 договору перехід права власності на Товар та ризику випадкової загибелі (псування) відбувається в момент передачі Товару уповноваженому представнику Покупця. Документом, що підтверджує факт передачі свару є видаткова накладна, яка підписана уповноваженими особами сторін.

Умовами п.п.5.5, 5.6 договору визначено, що поставка Товару здійснюється автотранспортом Продавця. Поставка Товару здійснюється за рахунок Продавця. Місце поставки ДП «Шахта ім. М.С.СУРГАЯ», м.Вугледар, Донецька область, поштовий індекс 85670.

Згідно з п.6.1.1 договору покупець зобов`язався своєчасно та в повному обсязі оплатити поставлений товар.

У випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (п.7.1 договору).

Пунктом 7.4. договору визначено, що у разі порушення зобов`язань за цим Договором може настати такий правовий наслідок - сплата штрафних санкцій.

Відповідно до п.7.5. договору штрафні санкції підлягають стягненню у повному обсязі незалежно від відшкодування збитків. Сплата штрафних санкцій не звільняє Сторону від виконання прийнятих на себе зобов`язань.

Згідно з п.7.6. договору у разі порушення Покупцем строків оплати за прийнятий товар, Покупець зобов`язаний сплатити на користь Продавця пеню у розмірі однієї облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

У відповідності до п.п.9.1, 9.2 договору усі спори, що пов`язані із цим Договором, його укладанням або такі, що виникають в процесі виконання умов цього Договору, вирішуються шляхом переговорів між представниками Сторін. Якщо спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору у порядку, визначеному відповідним чинним в Україні законодавством.

Цей договір набирає чинності з дати підписання та діє один рік з дати підписання, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

В рамках укладеного договору, сторонами підписано специфікацію, згідно з якою найменування товару світильник рудничний головний особливо вибухобезпечний «Люкс-Е», кількість 1000шт., ціна за одиницю товару з ПДВ 1174,00грн, сума з ПДВ 1174000,00грн. Загальна вартість без ПДВ 978333,33грн. ПДВ 195666,67грн. Загальна вартість з ПДВ 1174000,00грн.

На виконання умов договору №109Т від 17.04.2017 позивач поставив відповідачу товар, а саме: світильник рудниковий головний особливо вибухобезпечний "ЛЮКС-Е", у кількості 1000шт, ціна без ПДВ 978,33грн, сума з ПДВ 978333,33грн; разом 978333,33грн, сума ПДВ 195666,67грн, усього з ПДВ 1174000,00грн.

Факт поставки товару відповідачем не заперечується.

Відповідач часткового оплатив поставлений товар на загальну суму 969600,00грн, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: №2563 від 05.07.2019 на суму 469600,00грн, №82 від 31.07.2019 на суму 100000,00грн, №350 від 31.08.2019 на суму 100000,00грн, №197 від 02.09.2019 на суму 100000,00грн, №676 від 11.10.2019 на суму 100000,00грн, №1726 від 27.12.2019 на суму 20000,00грн, №2267 від 02.03.2020 на суму 20000,00грн, №802 від 07.05.2020 на суму 20000,00грн, №446 від 30.07.2020 на суму 20000,00грн, №753 від 28.08.2020 на суму 20000,00грн.

13.04.2020 позивач направив на адресу відповідача претензію №1, за змістом якої позивач повідомив, що повний розрахунок за поставлену продукцію згідно умов договору ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» не здійснило, а погашало заборгованість частково. Станом на 13.04.2020 кошти для здійснення остаточного розрахунку за поставлену продукцію на рахунок АТ «Елміз» не надійшли, заборгованість ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» у сумі 264400,00грн залишилась не погашеною. Позивач просив сплатити заборгованість на рахунок АТ «Елміз» в сумі основного боргу 264400,00грн, пеню у сумі 25989,44грн в семиденний строк з моменту отримання даної претензії.

До матеріалів справи додана відповідь на претензію №577 від 12.05.2020, згідно з якою відповідач зазначив, що після надходження необхідної суми грошових коштів заборгованість за договором у сумі 244400,00грн буд погашена у повному обсязі.

Доказів виконання претензії та сплати заборгованості в повному обсязі матеріали справи не містять.

У зв`язку з невиконанням умов договору про закупівлю товарів код ДК 021:2015 (CPV):31520000-7 Світильники та освітлювальна арматура №109Т від 17.04.2019 позивач звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства Шахта ім. М.С. Сургая, м.Вугледар про стягнення заборгованості в сумі 247674,28грн, з яких 204400,00грн основний борг, 14180,29грн 3% річних, 24835,28грн інфляційні збитки, 4258,71грн - пеня.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

У відповідності до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У частині 1 статті 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно з нормами ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з п.4.2. договору розрахунки за цим Договором здійснюються шляхом попередньої оплати 40% та 60% протягом 60 календарних днів з дня постачання предмету закупівлі на склад замовника та підписання обома Сторонами акту приймання - передачі.

Суд встановив, що строк виконання зобов`язання по оплаті за договором про закупівлю товарів код ДК 021:2015 (CPV):31520000-7 Світильники та освітлювальна арматура №109Т від 17.04.2019 є таким, що настав.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивач наполягає, а відповідач не спростовує, що несплаченою залишилась сума боргу за спірним договором в розмірі 204400,00грн.

З урахуванням умов договору та положень чинного цивільного законодавства, приймаючи до уваги, що відповідачем не доведено факт повної оплати поставленого товару, суд дійшов висновку про порушення відповідачем свого обов`язку з оплати поставленого товару, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягають задоволенню в розмірі 204400,00грн.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача 4258,71грн пені за період з 20.05.2020 по 28.08.2020.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими, зокрема, є сплата неустойки.

У відповідності до ч.1 ст.548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ст.551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з п.7.6. договору у разі порушення Покупцем строків оплати за прийнятий товар, Покупець зобов`язаний сплатити па користь Продавця пеню у розмірі однієї облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Факт наявності прострочення відповідача щодо вчасної оплати вартості отриманого за договором товару підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Позивачем надано в матеріали справи розрахунок пені, з якого вбачається, що позивачем не вірно визначена дата початку нарахування пені, оскільки прострочення платежу повинно розраховуватись з 04.09.2019.

Крім того, у відповідності до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Виходячи з того, що договором про закупівлю товарів код ДК 021:2015 (CPV):31520000-7 Світильники та освітлювальна арматура №109Т від 17.04.2019 не встановлено іншого порядку припинення нарахування штрафних санкцій (пені) за прострочення виконання сторонами своїх зобов`язань за вказаним договором, до даного спору застосовуються положення ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, тобто нарахування пені припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, зокрема 04.03.2020.

Позивач просить стягнути з відповідача 4258,71грн пеню за період з 20.05.2020 по 28.08.2020, тобто поза межами передбаченого законом шестимісячного строку, з огляду на що вказані вимоги задоволенню не підлягають.

У відзиві відповідач зазначає про пропуск позивачем позовної давності стосовно вимог щодо стягнення пені, оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, позовна давність не застосовується.

Також позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано 3% річних в сумі 14180,29грн за період з 04.08.2019 по 20.05.2021.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вказана стаття визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання та її приписи підлягають застосуванню у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов`язання виникають нові додаткові зобов`язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру. Відповідно такі додаткові зобов`язання є заходами відповідальності за порушення основного зобов`язання, у тому числі, коли має місце прострочення виконання основного зобов`язання.

Позивачем надано в матеріали справи розрахунок, з якого вбачається, що позивачем не вірно визначена дата початку нарахування 3% річних, а також з рахуванням часткових оплат дата закінчення нарахувань, прострочення платежу повинно розраховуватись наступним чином:

1) з 04.09.2019 по 10.10.2019 на суму боргу 404400,00грн;

2) з 11.10.2019 по 26.12.2019 на суму боргу 304400,00грн;

3) з 27.12.2019 по 01.03.2020 на суму боргу 284400,00грн;

4) з 02.03.2020 по 06.05.2020 на суму боргу 264400,00грн;

5) з 07.05.2020 по 29.07.2020 на суму боргу 244400,00грн;

6) з 30.07.2020 по 27.08.2020 на суму боргу 224400,00грн;

7) з 28.08.2020 по 20.05.2021 на суму боргу 204400,00грн.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок 3% річних за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій "Ліга. Закон", суд визнає його арифметично не вірним. Суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягає сума 3% річних в розмірі 12852,26грн, тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати в розмірі 24835,28грн за період з серпня 2019 року по квітень 2021 року.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. п. 3.2 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.625 Цивільного кодексу України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Наведені висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24.04.2019 у справі № 910/5625/18, від 13.02.2019 у справі № 924/312/18.

Як встановлено судом, позивачем інфляційні втрати нараховані за періоди, які становлять менше місяця. Суд самостійно здійснив перерахунок інфляційних втрат та встановив, що до стягнення підлягають інфляційні втрати в розмірі 20425,42грн за період з листопада 2019 року по квітень 2021 року.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 237677,68грн, з яких 204400,00грн - сума основного боргу, 12852,26грн - 3% річних, 20425,42грн інфляційні втрати.

При цьому, заперечення відповідача щодо тяжкого фінансового становища підприємства судом до уваги не взяті з огляду на наступне.

За приписами ст.ст. 42, 44 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, а принципами підприємницької діяльності є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик.

Таким чином, ризики при збитковій підприємницькій діяльності несе сам суб`єкт господарювання, а відповідно нерентабельність та неприбутковість відповідача стосується діяльності самого відповідача, у зв`язку з чим наведені ризики не можуть бути ризиками іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, скрутне фінансове становище підприємства відповідача жодним чином не вливає на обов`язок останнього з погашення заборгованості перед позивачем.

За змістом позовної заяви позивач також просив покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч.ч.1, 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до пункту 4 частин 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У відповідності до ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З матеріалів справи вбачається, що 23.04.2021 між Адвокатським об`єднанням «Адвокатський центр» (виконавець) та Акціонерним товариством «Елміз» (клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги №23/04-21/Е, у відповідності до п.1.1. якого виконавець надає клієнту правничу допомогу з представництва інтересів клієнта при розгляді господарського спору за позовом до ДП «Шахта ім. М.С.Сургая» у всіх судових інстанціях, а також представлення інтересів у всіх органах виконавчої служби та інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх форми власності, що пов`язані з розглядом справи в суді та виконання судових рішень, тощо.

Згідно з п.1.2 договору виконавець надає клієнту правничу допомогу в обсязі та по змісту зазначеному у додатку №1, що є невід`ємною частиною договору.

За умовами п.2.1 договору встановлення вартості послуг за даним договором визначається у додатках до цього договору, які є невід`ємною частиною цього договору.

Договір вступає в силу з моменту підписання тексту цього документу уповноваженими представниками сторін. Договір втрачає силу після виконання зобов`язань (п.5.1 договору).

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

Відповідно до додатку №1 від 23.04.2021 до договору про надання правничої допомоги №23/04-21/Е від 23.04.2021 сторони погодили, що за договором правничої допомоги №23/04-21/Е від 23.04.2021 надаються послуги по супроводженню звернення АТ «Елміз» до господарського суду з позовом до ДП «Шахта ім.М.С. Сургая» щодо стягнення заборгованості за поставлений товар по договору №109Т про закупівлю товарів код ДК 021:2015 (CPV):31520000-7 Світильники та освітлювальна арматура №109Т від 17.04.2019.

Супроводження судової справи у суді першої інстанції складається з:

- первинна юридична консультація 1000,00грн;

- складання претензії №1 1000,00грн;

- консультація клієнта з метою роз`яснення правової позиції по справі, перспектив її

розгляду та процедури стягнення заборгованості - 1000,00грн;

- аналіз судової практики щодо вирішення аналогічних спорів 1500,00грн;

- підготовки заяв по суті справи (позовна заява) та відповідних розрахунків з обґрунтуванням позовних вимог 5000,00грн;

- підготовка та систематизація необхідних документів для подання позову

1500,00грн;

- участь у двох судових засіданнях першої інстанції 6000,00грн, по 3000,00грн кожне судове засідання.

Всього вартість вищевказаних послуг становить 17000,00грн (п.2 додатку №1 від 23.04.2021).

Сторони погодили, що за даним договором оплата визначена п.2 договору здійснюється у повному обсязі, окрім суми участі у судових засіданнях, які оплачуються по факту участі адвоката у судовому засіданні. Сума оплати без участі у судових засіданнях становить 11000,00грн, які перераховуються клієнтом на рахунок виконавця протягом 5 робочих днів після підписання договору про надання правничої допомоги №23-/04-21/Е від 23.04.2021 та додатку №1 до цього договору (п.3 додатку №1 від 23.04.2021 ).

Оплата здійснюється протягом 3 банківських днів з дати настання відповідних подій передбачених п.2.4 даного додатку, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця на підставі пред`явленого виконавцем відповідного рахунку (п.7 додатку №1 від 23.04.2021 ).

Виконання умов надання правничої допомоги здійснюється шляхом підписання акту виконаних робіт, який підписується сторонами у 5-денний строк з моменту виконання усіх умов договору (п.8 додатку №1 від 23.04.2021).

Відповідно до додатку №2 від 07.07.2021 до договору про надання правничої допомоги №23/04-21/Е від 23.04.2021 сторони погодили, що за договором правничої допомоги №23/04-21/Е від 23.04.2021 надаються послуги по супроводженню звернення АТ «Елміз» до господарського суду з позовом до ДП «Шахта ім.М.С. Сургая» щодо стягнення заборгованості за поставлений товар по договору №109Т про закупівлю товарів код ДК 021:2015 (CPV):31520000-7 Світильники та освітлювальна арматура №109Т від 17.04.2019.

За кожні наступні послуги не зазначені у п.2 додатку №1 оплата здійснюється у вигляді передплати при виникненні необхідності у їх наданні, за наступними розцінками:

- підготовка заяв по суті справи (відповідь на відзив) 3000,00грн;

- оформлення та подання заяв, клопотань, а також заперечень проти заяв і клопотань 1500,00грн;

- ознайомлення з матеріалами справи 1000,00грн;

- участь у наступних судових засіданнях першої інстанції не передбачених п.2 даного додатку 3000,00грн (за кожне засідання).

Всього вартість вищевказаних послуг становить 17000,00грн (п.2 додатку №1 від 23.04.2021).

Для цілей визначення вартості фактично відпрацьованого часу за цим договором, вартість роботи адвоката незалежно від виду послуги становить 2000,00грн/час (п.3 додатку №2 від 07.07.2021).

Виконання умов надання правничої допомоги здійснюється шляхом підписання акту виконаних робіт, який підписується сторонами у 5-денний строк з моменту виконання усіх умов договору (п.4 додатку №2 від 07.07.2021).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем до заяви надано акт від 22.06.2021 прийому-передачі виконаних робіт по договору надання правничої допомоги №23/04-21/Е від 23.04.2021. Виконавцем надані наступні послуги: первинна юридична консультація 1000,00грн, складання претензії №1- 1000,00грн, консультація клієнта з метою роз`яснення правової позиції по справі, перспектив її розгляду та процедури стягнення заборгованості - 1000,00грн, аналіз судової практики щодо вирішення аналогічних спорів 1500,00грн; підготовка заяв по суті справи (позовна заява) та відповідних розрахунків з обґрунтуванням позовних вимог 5000,00грн; підготовка та систематизація необхідних документів для подання позову 1500,00грн. Разом 11000,00грн.

За змістом акту зазначено, що на момент підписання акту сторони претензій один до одного не мають.

Також додано акт від 12.07.2021 прийому-передачі виконаних робіт по договору надання правничої допомоги №23/04-21/Е від 23.04.2021. Виконавцем надані наступні послуги: підготовка заяви по суті справи (відповідь на відзив) 1500,00грн; оформлення та подання заяв, клопотань (клопотання про подання доказів, клопотання про проведення судового засідання без участі позивача) 500,00грн. Разом 2000,00грн.

За змістом акту зазначено, що на момент підписання акту сторони претензій один до одного не мають.

Згідно платіжного доручення №175130 від 20.05.2021 позивач перерахував рахунок АО «Адвокатський центр» грошові кошти в розмірі 11000,00грн за договором про надання правничої допомоги №23/04-21/Е від 23.04.2021.

Згідно платіжного доручення №880518 від 08.07.2021 позивач перерахував рахунок АО «Адвокатський центр» грошові кошти в розмірі 2000,00грн за договором про надання правничої допомоги.

Адвокат Суровцов Андрій Юрійович має свідоцтво серія КС №7775/10 від 05.06.2019 про право на зайняття адвокатською діяльністю, видане на підставі рішення Ради адвокатів Київської області від 05.06.2019 №70, згідно з Реєстру адвокатів форма адвокатської діяльності - Адвокатське об`єднання: "АДВОКАТСЬКИЙ ЦЕНТР".

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи, що позов задоволено частково, відповідач не заперечив щодо розміру витрат на правничу допомогу позивача, суд вважає, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню частково, а саме пропорційно задоволеним вимогам у сумі 12475,30грн.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства Елміз, м.Київ до Державного підприємства Шахта ім. М.С. Сургая, м.Вугледар про стягнення 247674,28грн - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства Шахта ім. М.С. Сургая (85670, Донецька обл., м.Вугледар, ) на користь Акціонерного товариства Елміз (02096, м.Київ, вул.Бориспільська, буд.9; ) 204400,00грн - сума основного боргу, 12852,26грн - 3% річних, 20425,42грн інфляційні втрати, 3565,17грн - судовий збір, витрати на професійну правову допомогу в розмірі 12475,30грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 20.07.2021 складено та підписано повний текст рішення.

Суддя Г.Є. Курило