РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.06.2021Справа № 910/3391/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Бері комерц»

ОСОБА_1

про стягнення 17779568,22 грн,

Представники:

від позивача Мікрюков С.В.

від відповідача-1 не прибув

від відповідача-2 не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду звернулося з позовом акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Бері комерц» (відповідача-1) та ОСОБА_1 (відповідача-2) про стягнення з них солідарно 17779568,22 грн., з яких: 13000000,00 грн заборгованості за кредитом, 444474,89 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом, 500054,79 грн заборгованості з нарахованої пені, 460200,00 грн інфляційних втрат, 124838,54 грн 3% річних, 3250000,00 грн штрафу.

Позовні вимоги до відповідача-1 ґрунтуються на неналежному виконанні договору кредитної лінії №04-33/3л-5-22 від 22.09.2017 (далі - Кредитний договір), а до відповідача-2 - невиконанні договору поруки № 70.14. від 30.09.2020.

Суд своєю ухвалою від 26.03.2021 відрив провадження у справі № 910/3391/21, постановив розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

ОСОБА_1 (відповідач-2) подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бері комерц» (відповідач-1) підтримало клопотання відповідача-2

Відповідно до п. 1) ч. 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.03.2018 у справі № 415/2542/15-ц зазначила, що з 15 грудня 2017 року у випадку об`єднання позовних вимог щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення основного зобов`язання, спір має розглядатися за правилами господарського чи цивільного судочинства залежно від сторін основного зобов`язання.

У цій справі стороною основного зобов`язання є юридична особа, тому справа має розглядатися за правилами господарського судочинства.

За таких обставин суд відмовив в задоволенні клопотання, про що 24.05.2021 постановив протокольну ухвалу.

Відповідачі відзиви на позов не подали.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 165 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

22.09.2017 публічне акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк (кредитор) та товариство з обмеженою відповідальністю «Бері комерц» (позичальник) уклали договір кредитної лінії № 04-33/3л-5-22 (далі - Кредитний договір).

В подальшому сторони уклали додаткові угоди №1 від 25.09.2017, № 2 від 09.10.2017, № 2/1 від 13.11.2017, № 3 від 21.11.2017, № 4 від 14.12.2017, № 5 від 15.12.2017, № 6 від 28.12.2017, № 7 від 21.09.2018, № 8 від 19.10.2018, № 9 від 26.10.2018, № 10 від 22.11.2018, № 11 від 21.01.2019, № 12 від 11.03.2020, № 13 від 30.09.2020.

Згідно з умовами Кредитного договору позичальнику відкрито відкличну кредитну лінію зі сплатою 17,00 % відсотків річних з максимальним лімітом заборгованості в сумі:

строком з 30.09.2020 по 14.10.2020 - 14000000,00 грн;

строком з 15.10.2020 по 15.11.2020 - 13000000,00 грн;

строком з 16.11.2020 по 20.12.2021 - 10500000,00 грн;

строком з 21.12.2021 по 30.05.2021 - 8000000,00 грн;

строком з 31.05.2021 по 29.06.2021 - 7000000,00 грн;

строком з 30.06.2021 по 28.07.2021 - 3500000,00 грн.

Згідно з п. 3.8 Кредитного договору сплата відсотків здійснюється в валюті кредиту на рахунок кредитора не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним.

Позичальник доручає кредитору, відповідно до чинного законодавства України, здійснювати договірне списання з рахунків позичальника суми відсотків за фактичний час користування траншами кредиту протягом поточного місяця за 5-ть днів до його закінчення, шляхом списання, згідно чинного законодавства України, відповідних сум з рахунків позичальника (п. 3.8.1 Кредитного договору).

Відповідно до п. 4.2.7 Кредитного договору позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне та повне повернення траншів кредиту, відсотків за користування траншами кредиту та можливих штрафних санкцій відповідно до договору.

Згідно з п. 7.4 Кредитного договору у випадку не виконання позичальником будь-яких своїх зобов`язань, визначених цим договором, протягом більше 15 днів термін сплати траншів кредиту вважається таким що настав та відповідно, позичальник зобов`язаний погасити наявну заборгованість за кредитом, сплатити відсотки за користування кредитом та нараховані штрафні санкції. Після повного погашення заборгованість позичальника за цим договором - дія договору припиняється.

У випадку настання обставин, визначених пунктами 5.1.5, 7.4 цього договору, термін сплати кредиту вважається таким, що настав, і відповідно позичальник зобов`язаний погасити кредит, сплатити відсотки за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції.

Оскільки з 16.11.2020 максимальний ліміт заборгованості був зменшений з 13000000,00 грн до 10500000,00 грн, позичальник мав сплатити заборгованість в розмірі 1500000,00 грн до 16.11.2020.

У встановлені строки позичальник 1500000,00 грн не сплатив.

З огляду на умови Кредитного договору (п. 7.4) термін сплати траншів кредиту вважається таким що настав 01.12.2020, тому позичальник зобов`язаний погасити наявну заборгованість за кредитом, сплатити відсотки за користування кредитом.

Позивач заявив до стягнення з відповідача-1 444474,89 грн процентів, які нараховані за грудень 2020 року, січень-лютий 2021 року.

Вирішуючи питання про правовірність їх нарахування суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача-1 444474,89 грн процентів є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Правомірними є вимоги про стягнення 13000000,00 грн заборгованості за кредитом.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.1 Кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником умов, визначених п. 1.1 цього договору, кредитор має право вимагати від позичальника сплатити штраф у розмірі 25% (двадцять п`ять) відсотків від розміру максимального ліміту заборгованості кредитної лінії, що зазначені в п.1.1 цього договору.

Згідно з п. 7.2 Кредитного договору у випадку прострочення позичальником строків повернення траншів кредиту, визначених цим договором, позичальник сплачує кредиторові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно повернутої суми траншів кредиту та відсотків за користування за кожен день прострочення, що діє у період, за який сплачується пеня.

Як зазначено вище строк виконання зобов`язання настав 01.12.2020, тобто зобов`язання є простроченим з 02.12.2020, а не з 02.11.2020 як зазначає позивач.

За розрахунком суду, до стягнення з відповідача-1 підлягає 371835,62 грн пені (за 87 днів прострочення), 3250000,00 грн (13000000,00*25%) штрафу за неналежне виконання зобов`язань по договору.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком суду, до стягнення з відповідача-1 підлягають 419900,00 грн інфляційних втрат за період з грудня 2020 року по січень 2021 року, 92871,32 грн 3 % річних (87 днів).

30.09.2020 публічне акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) уклали договір поруки № 70.14. (далі - Договір поруки), згідно з яким поручитель зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредитної лінії № 04-33/Зл-5-22 від 22.09.2017 (із всіма змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 3.5.2 Договору поруки позичальник зобов`язаний у випадку невиконання позичальником та поручителем забезпеченого порукою зобов`язання відповідати перед кредитором як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення.

Згідно з п. 4.1 Договору поруки у випадку порушення поручителем вимог п. 3.1.1 договору поруки, поручитель зобов`язаний сплатити кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період, від суми невиконаного забезпеченого порукою зобов`язання, за кожний день прострочення.

Отже, вказані вище кошти підлягають стягненню солідарно з відповідачів.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача-1 як на особу, внаслідок неправомірних дій якої виник спір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Бері комерц» та ОСОБА_1 .

Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Бері Комерц» (вул. Нижній Вал, 51, м. Київ, 04071, код 40861482) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» (вул. Гойди, 10, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код 193550,00 грн заборгованості по кредиту, 371835,62 грн пені, 3250000,00 грн штрафу, 419900,00 грн інфляційних втрат, 92871,32 грн 3% річних.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Бері Комерц» (вул. Нижній Вал, 51, м. Київ, 04071, код 40861482) на користь акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» (вул. Гойди, 10, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код 19355562) 257012,26 грн судового збору.

Відмовити в іншій частині позову.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Повний текст рішення складено 22.07.2021.

Суддя С. А. Ковтун