ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"21" липня 2021 р. Справа № 918/1120/20

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Тимошенко О.М., дослідивши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Рівненської області, ухваленого 08.04.2021 (суддя Горплюк А.М., повний текст рішення складено 19.04.2021) у справі № 918/1120/20

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в сумі 108 073, 08 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 08.04.2021 у справі № 918/1120/20 позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованість в сумі 96717, 06 грн. та 1881,12 грн. відшкодування витрат на сплату судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернулася з апеляційною скаргою від 12.07.2021, в якій просить рішення Господарського суду Рівненської області від 08.04.2021 скасувати та прийняти нове, яким у позові Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 відмовити повністю.

Одночасно, скаржник просить поновити строк на оскарження рішення.

Скарга подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції 12.07.2021 (згідно відмітки канцелярії суду).

Листом від 13.07.2021 справу № 918/1120/20 витребувано із Господарського суду Рівненської області.

16.07.2021 матеріали справи № 918/1120/20 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що подана скаржником апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу (ГПК) України та підлягає залишенню без руху, враховуючи наступне.

Загальні вимоги, яким має відповідати апеляційна скарга встановлені ст. 258 ГПК України, відповідно до п. 2 ч. 3 якої, зокрема, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір справляється в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн згідно платіжної квитанцієї від 26.11.2020 № 0.0..2.

За умовами ч. 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Скаржник в апеляційній скарзі не зазначає про перегляд рішення в частині позовних вимог. Отже, судове рішення оскаржується в повному обсязі.

Тому, звертаючись до суду із апеляційною скаргою, скаржнику необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 3153 грн. (2102 грн. * 150 %).

Натомість, скаржником до апеляційної скарги додано квитанцію від 09.07.2021 № 0.0..1 про сплату 2821,68 грн. судового збору, тобто в розмірі меншому, ніж встановлено законом. Розмір недоплаченої суми судового збору становить 331, 32 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 260 ГПК України, апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з част.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з част.2 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Поряд з цим, за результатами розгляду клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, судом встановлено наступне.

За умовами ч.ч. 1 та 2 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день складення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного рішення.

Матеріалами справи стверджується, що в судовому засіданні 08.04.2021 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення, а його повний текст складено 19.04.2021.

Таким чином, двадцятиденний строк на подання апеляційної скарги сплинув 11.05.2021 (з урахуванням вихідних днів згідно ч. 4 ст. 116 ГПК України).

Апелянт в клопотанні про поновлення строку для подання апеляційної скарги вказує, що повне рішення було отримано 30.04.2021, що підтверджується копією конверта з трекінг-номером № 844 та інформацією з сайту "Укрпошти".

Тобто, скаржник мав право на поновлення пропущеного строку згідно ч. 2 ст. 256 ГПК України у випадку подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з моменту отримання рішення, а саме до 20.05.2021 року.

Натомість апеляційна скарга подана лише 12.07.2021 безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто з пропуском встановлених строків більш як на два місяці.

Мотивуючи обставини пропуску строку скаржник зазначає, що починаючи з 30 квітня 2021 року по 06 липня 2021 року ФОП ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні у міській лікарні Рівненської міської ради № 2, а починаючи з 07 липня 2021 року знаходиться на стаціонарному лікуванні. Зазначене підтверджується довідкою міської лікарні № 490 від 08.07.2021.

При цьому вказує, що одразу після того, як лікуючий лікар повідомив про необхідність лягти на стаціонар, остання уклала договір на професійну правничу допомогу з адвокатом, який допоміг у складенні даної апеляційної скарги.

З огляду на зазначене, покликаючись на ч. 3 ст. 256 ГПК України просить поновити пропущений строк з вищенаведених поважних причин.

Судом відмічається, що відповідно ст. 1 Закону України "Про організацію надання послуг у галузі охорони здоров`я" амбулаторні послуги в галузі охорони здоров`я - це послуги, для надання яких особа не повинна перебувати в лікарні 24 години на добу.

Згідно роз`яснення Національної служби здоров`я України від 20.03.2021, амбулаторна спеціалізована медична допомога - це допомога, яку пацієнт отримує без госпіталізації до лікарні (консультації лікарів, дослідження, обстеження, малі хірургічні втручання).

Виходячи з викладеного, перебування особи на амбулаторному лікуванні не може відноситись до поважних причин, які об`єктивно впливають на неможливість вчасного здійснення процесуальних дій. Зазначене стверджується також і апелянтом, яка вказує, що договір на правову допомогу з адвокатом укладено саме під час перебування на амбулаторному лікуванні та з огляду на повідомлення лікаря про необхідність перейти на стаціонарне лікування.

Таким чином, суд вважає наведені скаржником причини неповажними, оскільки в період перебування на амбулаторному лікуванні з 30.04.2021 по 06.07.2021 апелянт вирішив реалізувати право на апеляційне оскарження рішення суду лише в кінці зазначеного періоду (договір про надання правової допомоги укладено 06.07.2021). При цьому будь-яких об`єктивних перешкод, що унеможливлювали вчинення таких дій протягом більш як двох місяців з 30.04.2021 не наведено.

За умовами ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вказані особою підстави для поновлення строку визнані судом не поважними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку з інших підстав.

З врахуванням викладеного апеляційна скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя, -

/

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.04.2021 у справі № 918/1120/20 - залишити без руху.

2. Зобов`язати апелянта усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: подати докази доплати судового збору в сумі 331, 32 грн., а також заяву про поновлення пропущеного строку із зазначенням інших підстав протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається останньому.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя Тимошенко О.М.