ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року Справа №918/73/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І. , суддя Павлюк І.Ю.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Ремтехбуд" на рішення господарського суду Рівненської області від 08.04.2021 р. у справі №918/73/21 (суддя Горплюк А.М., повний текст рішення складено 13.04.2021 р.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фемелі Лайт Хаус"

до відповідача Приватного підприємства "Ремтехбуд"

про стягнення заборгованості в сумі 62 015, 81 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 08.04.2021 р. позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 48 298,32 грн основної заборгованості, 1 767,89 грн судового збору та 3 000 грн - витрат на професійну правничу допомогу. Відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення 13 717,49 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині стягнення з відповідача 48 298,32 грн основної заборгованості, 1767 грн судового збору, 3 000 грн - витрат на професійну правничу допомогу.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення прийняте на підставі не неправильної оцінки доказів, з порушенням норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що згідно п.1.2. договору від 10 жовтня 2017р. про необхідність надання всіх необхідних даних для початку проектування об`єкта будівництва "Реконструкція торгового комплексу на вул. пр. Незалежності, 11 в м. Нетішин", а саме:

- одержати містобудівні умови та обмеження "Порядок надання містобудівних умов та обмежень та перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження" затверджено наказом Мінрегіону від 07.07.2011 №109, зареєстрованим у Мін`юсті 22.07.2011 за №912/19650.

Містобудівні умови та обмеження - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

На підставі отриманого документу - Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані Відділом, містобудування, архітектури та благоустрою виконавчого комітету Нетішинської міської ради №11/2018 від 27.06.2018 р.

- отримати технічні умови на підключення частини будівлі до теплових мереж, мереж водопостачання (гаряче, холодне) та водовідведення ВП ХАЕС. Технічні умови на підключення частини будівлі до теплових мереж, мереж водопостачання (гаряче, холодне) та водовідведення ВП ХАЕС - отриманні 11.12.2019р. видані Міністерством енергетики та вугільної промисловості України ДП "НАЕК "ЕНКРЕОАТОМ" ВП "ХМЕЛЬНИЦЬКА АЕС".

- вартість об`єкту будівництва складає з розрахунку за 1 м2 складає - 48 298,22 грн (загальна сума договору/2064,78м2 (загальна площа об`єкту реконструкції, згідно розрахунку для містобудівних та обмежень) складає 23,39 грн /м2.

Станом на 01 січня 2019 р. Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України затвердило та рекомендувало вартість будівництва житла за регіонами України до застосування показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, розраховані станом на 01 січня 2019 року.

- Хмельницька область - 11 404 UAH/м2;

Апелянт зазначає, що у зв`язку з тим, що вихідні дані були надані пізніше по об`єкту, а саме технічні умови - 11.12.2019р. виконання проектних робіт по договору та проходження експертизи затягнувся у часі.

Проектно - кошторисна документація знаходиться на проходженні експертизи для отримання позитивного експертного звіту, згідно договору від 03 березня 2020р. Хочемо зазначити що вартість експертизи проекту становить 20 000,00 грн. (договір додається).

Також апелянт зазначає, що у провадженні Господарського суду Рівненської області є справа № 918/88/21 із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Одночасно щодо пропуску строку на апеляційне оскарження скаржник в тексті апеляційної скарги посилається на ст. 256 ГПК України та зазначає, що оскаржуване рішення ним було отримано 19.04.2021 р.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 р. апеляційну скаргу Приватного підприємства "Ремтехбуд" на рішення господарського суду Рівненської області від 08.04.2021 р. у справі №918/73/21 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки а саме: подати документ про сплату судового збору в сумі 3405,00 грн. та опис вкладення як доказ надіслання копії апеляційної скарги позивачу у справі протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Роз`яснено скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

31.05.2021 р., на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання, яким усунуто недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.06.2021 р. поновлено строк на подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Ремтехбуд" на рішення господарського суду Рівненської області від 08.04.2021 р. у справі №918/73/21, зупинено дію рішення Господарського суду Рівненської області від 08.04.2021 р. у справі №918/73/21, запропоновано позивачу надати до відділу канцелярії та документообігу суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання скаржнику в порядку частини 2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

25.06.2021 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Також у відзиві позивач просив стягнути з Приватного підприємства "Ремтехбуд" витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Згідно з частиною 13 статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У ході апеляційного розгляду даної справи Північно-західним апеляційним господарським судом, у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, розглянувши в письмовому провадженні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню частково враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 10.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фемелі Лайт Хаус" (далі - Замовник) та Приватним підприємством "Ремтехбуд" (далі - Проектувальник, Виконавець) укладено договір на виконання проектних робіт (далі - Договір) (а.с. 15 -17).

Згідно п. 1.1. Договору "Замовник" доручає, а "Виконавець" приймає на себе виготовлення проекту та робочої документації по "Реконструкція торгового комплексу на вул. пр. Незалежності, 11 в м. Нетішин".

Виконавець зобов`язаний своєчасно та якісно виконувати роботи відповідно до вихідних даних на проектування та будівельних норм та здавати роботи Замовнику за відповідними актами (п. 2.1.1. Договору).

Пунктом 3.1. Договору вказано, що вартість робіт складає 48 298 грн. 32 коп. (сорок вісім тисяч двісті дев`яносто вісім грн. 32 коп.), в т. ч. ПДВ 8 049 грн. 72 коп. (вісім тисяч сорок дев`ять грн 72 коп.).

Згідно п. 4.1. та п. 7.1 Договір діє до 30 січня 2018 року, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язання. Строком початку робіт вважати дату оплати авансу (п. 7.2 Договору).

11.10.2017 Позивачем на виконання умов Договору на розрахунковий рахунок Відповідача було перераховано обумовлену суму в розмірі 48 298, 32 грн, як оплата проектних робіт згідно з Договором від 10.10.2017 (а.с. 14).

Згідно п. п. 5.1., 5.2. за порушення строків виконання зобов`язання (робіт) з "Виконавця" стягується пеня у розмірі 0, 1 відсотка від вартості робіт згідно пункту 3.1 цього Договору за кожен день прострочки, але не більше 1/2 облікової ставки НБУ, що діяла на момент стягнення пені. У випадку невиконання чи неналежного виконання Замовником умов даного договору, а саме: виплати авансу, остаточного розрахунку за виконану роботу Замовник виплачує Виконавцю пеню в розмірі 1/2 облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості на кожен день прострочення включаючи день оплати.

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відтисками печаток останніх.

Замовник повністю виконав взяті на себе зобов`язання за Договором, проте Виконавець не здійснив виготовлення проекту та робочої документації по "Реконструкції торгового комплексу по вул. пр. Незалежності, 11 в м. Нетішин, що є порушенням Договору та чинного законодавства України.

З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача цінним листом з описом вкладення №426 було направлено претензію № 18/01/21/1 від 18.01.2021 про повернення грошових коштів в сумі 48 298, 32 грн. Окрім того, представник позивач повідомив відповідача про розірвання Договору на виконання проектних робіт від 10.10.2017 (а.с. 18-23).

Як вбачається з даних офіційного веб-сайту ПАТ "Укрпошта", відправлення за трек-номером 426 було вручене 27.01.2021 за довіреністю, тобто відповідач належним чином ознайомлений з вимогою.

Однак, станом на дату подання позову відповідач вимог претензії не виконав, попередню оплату в розмірі 48 298, 32 грн. за виготовлення проекту та робочої документації по "Реконструкції торговельного комплексу по вул. Незалежності, 11 в м. Нетішин" не повернув.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо передачі відповідачем позивачу виготовлених проекту та робочої документації по "Реконструкції торговельного комплексу по вул. Незалежності, 11 в м. Нетішин", про що свідчить відсутність актів приймання-передачі виконаних робіт тощо, а сторони не заявляли про існування таких доказів.

Вказані обставини підтверджуються наданими суду та дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи.

З метою захисту свого права, позивач звернувся з цим позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 62 015,81 грн, з яких 48 298,32 грн - основний борг, 4 342,85 грн - 3% річних, 7 925,70 грн - інфляційні втрати та 1 448,94 грн - пені.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 02.03.2021.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.03.2021 розгляд справи відкладено на 18.03.2021.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 18.03.2021 розгляд справи відкладено на 08.04.2021.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 48 298,32 грн основної заборгованості, 1 767,89 грн судового збору та 3 000 грн - витрат на професійну правничу допомогу. У решті позовних вимог в частині стягнення 4 342, 85 грн - 3% річних, 7 925, 70 грн - інфляційних втрат та 1 448, 94 грн - пені відмовлено.

Рішення суду в частині задоволення позову мотивоване тим, що матеріалами справи підтверджується, що Відповідач у визначений строк попередню оплату не повернув, а тому за останнім рахується заборгованість в розмірі 48 298, 32 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні 3% річних, інфляційних втрат та пені, мотивоване тим, що позивач здійснив нарахування з 31.01.2018, тобто з дня наступного коли мало бути виконання зобов`язання, посилаючись на п. 4.1 та 7.1 Договору, однак Договір не містить положень щодо строку виконання зобов`язання (виконання проектних робіт), а відтак, нарахування мало бути здійснено з 04.02.2021, тобто через 7 днів з отримання претензії №18/01/21/1, згідно положень ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір підряду на виконання проектних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 887 ЦК України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Нормою ст. 888 ЦК України визначено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником. Підрядник зобов`язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника.

Згідно з частини 1 статті 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 2 ст. 849 ЦК України визначено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з виконанням зобов`язань за Договором виконання проектних робіт укладеного 10.10.2017, а саме виготовлення проекту та робочої документації по реконструкції торговельного комплексу по вул. Незалежності, 11 в м. Нетішин, регулювання яких здійснюється ГК України, ЦК України, тощо. (а.с. 15 -17).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Фемелі Лайт Хаус" (далі - Замовник) та Приватним підприємством "Ремтехбуд" (далі - Проектувальник, Виконавець) укладено договір на виконання проектних робіт (далі - Договір) (а.с. 15 -17).

Згідно п. 1.1. Договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Фемелі Лайт Хаус" (далі - Замовник) доручає, а Приватне підприємство "Ремтехбуд" (далі - Проектувальник, Виконавець) приймає на себе виготовлення проекту та робочої документації по "Реконструкція торгового комплексу на вул. пр. Незалежності, 11 в м. Нетішин".

Виконавець зобов`язаний своєчасно та якісно виконувати роботи відповідно до вихідних даних на проектування та будівельних норм та здавати роботи Замовнику за відповідними актами (п. 2.1.1. Договору).

Пунктом 3.1. Договору вказано, що вартість робіт складає 48 298 грн. 32 коп. (сорок вісім тисяч двісті дев`яносто вісім грн. 32 коп.), в т. ч. ПДВ 8 049 грн. 72 коп. (вісім тисяч сорок дев`ять грн 72 коп.).

Згідно п. 4.1. та п. 7.1 Договір діє до 30 січня 2018 року, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язання. Строком початку робіт вважати дату оплати авансу (п. 7.2 Договору).

Також з матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов Договору перераховано на рахунок відповідача передоплату вартості робіт в розмірі 48 298, 32 грн.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, ч. 2 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, претензія була вручена представнику відповідача 27.01.2021 за довіреністю (а.с. 18 - 23).

Враховуючи вищезазначені норми закону, відповідач мав повернути попередню оплату протягом 7 робочих днів з дня одержання даної вимоги, тобто не пізніше 04.02.2021.

Матеріалами справи не підтверджено, що після відкриття провадження у даній справі відповідач повернув позивачу суму попередньої оплати в розмірі 48 298, 32 грн.

Також з матеріалів справи вбачається, що, позивач просив стягнути з відповідача 4 342, 85 грн - 3% річних, 7 925, 70 грн - інфляційні втрат та 1 448, 94 грн - пені.

Однак, нарахування позивачем здійснені з 31.01.2018, тобто з дня наступного коли мало бути виконання зобов`язання, посилаючись на п. 4.1 та 7.1 Договору (а.с. 85-86).

Враховуючи, що Договір не містить положень щодо строку виконання зобов`язання (виконання проектних робіт), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що нарахування мало бути здійснено з 04.02.2021, тобто через 7 днів з отримання претензії №18/01/21/1, згідно положень ч. 2 ст. 530 ЦК України.

А тому, колегія суддів вважає, що Господарський суд Рівненської області дійшов правомірного висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 48 298, 32 грн - основного боргу, а в решті позовних вимог в частині стягнення 4 342, 85 грн - 3% річних, 7 925, 70 грн - інфляційних втрат та 1 448, 94 грн - пені слід відмовити.

Також колегія суддів дійшла висновку, що витрати представника позивача на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи у суді першої інстанції, задоволені судом правомірно, у відповідності до положень ст. 123,126, 129 ГПК України.

Щодо посилань апелянта на те, що у провадженні Господарського суду Рівненської області є справа №918/88/21 із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У справі №918/88/21 предметом позову є стягнення з Приватного підприємства "Ремтехбуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фемелі Лайт Хаус" 34 498,80 грн. попередньої оплати за виготовлення проекту та робочої документації по "Реконструкції торговельного комплексу по вул. Незалежності, 11 в м. Нетішин" згідно з виставленим відповідачем рахунком № 8 від 13.03.2018 року, що підтверджується платіжним дорученням № від 13 березня 2018 року та податковою накладною № 6 від 13.03.2018 року

У той же час, у справі №918/73/21 предметом позову є стягнення з Приватного підприємства "Ремтехбуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фемелі Лайт Хаус" 62 015,81 грн. попередньої оплати за виготовлення проекту та робочої документації по "Реконструкції торговельного комплексу по вул. Незалежності, 11 в м. Нетішин" за Договором виконання проектних робіт від 10.10.2017.

З вищенаведеного вбачається, що справи №918/73/21 та № 918/88/21 мають різні предмети та підстави позовів.

А тому, посилання апелянта на те, що у справі №918/88/21 розглядається спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, колегія суддів не приймає до уваги.

Інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, спростовуються вище встановленими обставинами справи та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

В свою чергу, доводи позивача які містяться у відзиві на апеляційну скаргу підтверджують висновки суду першої інстанції та обставини які встановлено судом апеляційної інстанції при перегляді оскаржуваного рішення в апеляційному порядку.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції в зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення Господарського суду Рівненської області від 08.04.2021 р. у справі №918/73/21 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з врахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Розглянувши клопотання позивача, яке міститься у відзиві на апеляційну скаргу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом абзаців другого, третього частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В матеріалах справи міститься договір про надання професійної правничої допомоги №08/12-1 від 08.12.2020 свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 28.08.2014 та ордер про надання правничої (правової) допомоги від 29.01.2021 (а.с. 24- 32).

Однак, позивачем до суду апеляційної інстанції не надано докази, які підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу понесених адвокатом на заявлену позивачем суму, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тощо.

А тому, клопотання позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Ремтехбуд" на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.04.2021 р. у справі №918/73/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Рівненської області від 08.04.2021 р. у справі №918/73/21 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №918/73/21 повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "21" липня 2021 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Павлюк І.Ю.