ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2021 р. Справа №914/2843/20

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Гриців В.М. (головуючий), Зварич О.В., Матущак О.І.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 13 квітня 2021 року (суддя Іванчук С.В.) у справі №914/2843/20 за позовом Державного підприємства Міністерства Оборони України Київське управління механізації і будівництва до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд» про стягнення 502480,17грн заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року до Господарського суду Львівської області поступив позов Державного підприємства Міністерства Оборони України «Київське управління механізації і будівництва» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд» про стягнення заборгованості в сумі 502 480,17 грн, з якої 470 599,41 грн основний борг, 22 761,96 грн пеня, 5 644,34 грн 3% річних, 3474,10 грн інфляційні втрати.

Позов заявлено з підстав невиконання відповідачем зобов`язань за договором суборенди обладнання №01/11 від 01.11.2017 модульного асфальто-бетонного заводу «AmmannGlobal 160» за адресою: Київ, вул.Бориспільська, 181 щодо оплати грошових коштів.

Господарський суд Львівської області ухвалою від 23 листопада 2020 року відкрив провадження у справі №914/2843/20 за позовом Державного підприємства Міністерства Оборони України «Київське управління механізації і будівництва» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд» про стягнення заборгованості за договором суборенди №01/11 від 01.11.2017.

13 квітня 2021 року Господарський суд Львівської області ухвалив справу №914/2843/20 за позовом Державного підприємства Міністерства Оборони України «Київське управління механізації і будівництва» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд» про стягнення заборгованості за договором суборенди №01/11 від 01.11.2017 передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Місцевий господарський суд керувався приписами статей 27, 30, 31 ГПК України, урахував правову позицію Великої Палати Верховного Суду щодо порядку застосування правової норми викладеної у ч.3 ст.30 ГПК України, місцезнаходження майна і умови договору про використання майна саме за його місцезнаходженням м.Київ, вул.Бориспільська, 181 і дійшов висновку, що означений спір підлягає розгляду господарським судом за правилами виключної підсудності, тому справа підлягає передачі за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд» просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 13 квітня 2021 року у справі №914/2843/20 та справу №914/2843/20 повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що обладнання, яке є предметом договору суборенди, належить до нерухомого майна, помилково визначив територіальну підсудність і застосував положення частини 3 статті 30 ГПК України.

Західний апеляційний господарський суд 17 травня 2021 року ухвалив відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 13 квітня 2021 року у справі № 914/2843/20; апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 13 квітня 2021 року у справі № 914/2843/20 розглядати без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 8 ГПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 255 ГПК України та частини 2 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвалу суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

За приписами частини першої статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що у задоволенні апеляційної скарги належить відмовити з таких підстав.

Статтею 30 ГПК України визначено виключну підсудність справ. У частині третій цієї статті вказано, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до статті 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, зокрема, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення. Спори між судами щодо підсудності не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 у справі №911/2390/18 висловила такі правові висновки щодо територіальної підсудності:

«7.20. У чинній редакції ГПК України частина третя статті 30 цього Кодексу вказує на виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, господарським судам за місцезнаходженням майна або основної його частини, що відповідає змісту частини першої статті 30 ЦПК України.

7.21. За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

7.22. Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

7.23. Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

7.24. Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

7.25. Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

7.26. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.».

До цього, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 теж висловила правову позицію про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

За положеннями статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації. (ч.1). Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.(ч.2).

Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за договором суборенди №01/11 від 01.11.2017, за яким позивач надав відповідачу в суборенду підготовлене до використання обладнання модульного асфальто-бетонного заводу «AmmannGlobal 160» (п.1.1.). Згідно з умовами п.1.3. договору, обладнання передається в суборенду для використання за призначенням за адресою: вул.Бориспільська, 181 у Дарницькому районі м.Києва.

Отже, обладнання модульного асфальто-бетонного заводу «AmmannGlobal 160» розташоване у м.Києві, вул. Бориспільська, 181 і таке передане в суборенду, як нерухома річ, оскільки у договорі визначено його місце розташування і використання за призначенням - за адресою: вул.Бориспільська, 181 у Дарницькому районі м.Києва.

Відтак, зважаючи на умови договору суборенди №01/11 від 01.11.2017 і предмет спору у справі № 914/2843/20, ухвала Господарського суду Львівської області від 13 квітня 2021 року у справі № 914/2843/20 постановлена з дотриманням приписів закону та з урахуванням правових позицій Великої Палати Верховного Суду.

Викладене спростовує доводи скаржника про відсутність підстав для застосування правил виключної підсудності у цій справі. Стверджуючи про помилковість висновків місцевого господарського суду, скаржник не пояснив умову п.1.3. договору про те, що обладнання передається в суборенду для використання за призначенням за адресою: вул.Бориспільська, 181 у Дарницькому районі м.Києва, не заперечив і не спростував знаходження і використання обладнання за названою адресою. А із змісту, зокрема, п.5.1.5 договору суборенди №01/11 видно, що обладнання використовується для виготовлення продукції, розташоване на території суборендодавця (позивач), використання обладнання пов`язане з витратами на споживання електроенергії, газу, води, водовідведення.

Відповідно до статті 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала Господарського суду Львівської області від 13 квітня 2021 року у справі № 914/2843/20 постановлена з дотриманням норм закону, тому підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд» відсутні.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги суд покладає на Товариство з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд».

Відповідно до частини 5 статті 240 ГПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 271,281, 282, 284 ГПК України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 13 квітня 2021 року у справі № 914/2843/20 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд» без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд»".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 26 липня 2021 року.

Головуючий суддя В.М. Гриців

Суддя О.В. Зварич

Суддя О.І.Матущак