номер провадження справи 12/100/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2021 Справа № 908/1415/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

розглянувши матеріали справи № 908/1415/21

за позовом: Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "ВСЕСВІТ" (69001, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 39)

про стягнення 17 226,11 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ

Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. № 2021.05.13/59-4016 до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "ВСЕСВІТ" про стягнення пені в сумі 9396,06 грн. та штрафу в розмірі 7830,05 грн. за договором поставки № 1803863 від 17.07.2018, що разом складає 17226,11 грн.

Разом з тим в пункті 1 прохальної частини позовної заяви позивач просить суд прийняти позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, як малозначний спір.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2021 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1415/21, присвоєно справі номер провадження 12/100/21, задоволено клопотання позивача та визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Вказаною ухвалою запропоновано відповідачу не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; проте не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило.

07.07.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає наступне:

- відзив надається з порушенням процесуального строку у зв`язку із перебуванням у відпустці юрисконсульта, який є єдиним у штаті відповідача спеціалістом в цій сфері у зв`язку з цим відповідач просить суд поновити процесуальний строк для надання відзиву;

- зазначає, що з позовними вимогами не погоджується в частині розміру нарахування пені;

- між АТ «Нікопольський завод феросплавів» та ТОВ ВКП «Всесвіт» був укладений договір поставки № 1803863 від 17.07.2018, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві товар, повне найменування, марка, вид, сорт, номенклатура, асортимент, кількісні та якісні характеристики, ціна та інше вказується у специфікації (додатку) до договору, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і за умовами, передбаченими цим договором;

- сторонами договору була укладена специфікація № 7/2001861 від 15.04.2020, яка підписана відповідачем 05.05.2020, отже позивачем вірно визначений початок відліку строку поставки - з 06.05.2020 та кінцевий строк поставки - 19.05.2020;

- 12.06.2020 постачальник передав у власність покупця товар відповідно до зазначеної вище специфікації;

- факт поставки товару підтверджений накладними № 1206.3 на суму 53 100,54 грн. та № 1206.4 на суму 25 200,00 грн.;

- вважає, що є обставини, які мають бути враховані судом під час прийняття об`єктивного та законного рішення;

- додатком № 2 до договору визначена персональна відповідальність представників сторін із визначенням зони відповідальності, в якому зокрема зазначено про відповідальну особу за листування з постачальником в рамках договору;

- 15.05.2020 представник відповідача в електронному листуванні завчасно звернувся до представника позивача - начальника відділу поставок (Захаров В.Г., адреса електронної пошти - « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), який відповідно до підпункту 2 пункту 1.2. додатку № 2 договору є відповідальним за листування з постачальником рамках договору, з листом, в якому повідомив про готовність комп`ютерів, очікування доставки на склад постачальника моніторів та повідомив про обставини, що ускладнюють виконання договору в частині поставки програмного забезпечення Міcrosoft Windows у кількості 4-х штук;

- в специфікації до договору сторони погодили поставку програмного забезпечення у російській версії, а постачальник пропонував поставити теж саме програмне забезпечення в українській версії, при цьому пояснював про можливість перейти на російську мову інтерфейсу програмного забезпечення, у цьому ж листі просив погодити таку заміну;

- однак, 18.05.2020 була отримана відповідь із зазначенням контактного номеру повноважної особи позивача для вирішення цього питання;

- однак, питання вирішено не було;

- 28.05.2020 представник відповідача вдруге звернувся з цим же питанням в електронному листуванні до Захарова В.Г. ;

- 03.06.2020 вже офіційно листом (вих. № 104) ТОВ ВКП «Всесвіт» повідомило позивача про необхідність погодження питання щодо поставки програмного забезпечення іншої версії, ніж зазначеного у специфікації;

- позивач не реагував на повідомлення постачальника;

- зазначене вище листування є додатками до відповіді на претензію № 192/1 від 19.11.2020, однак не долучено позивачем, тому відповідач вважає необхідним для з`ясування всіх обставин справи долучити листування до відзиву;

- тільки 12 червня 2020 року був поставлений весь товар у номенклатурі, визначеної в специфікації, хоча частково товар був готовий до поставки раніше, про що зазначено відповідачем у листуванні;

- така затримка з поставкою виникла з вини позивача, оскільки останній своєю бездіяльністю сприяв в порушенні строків поставки, не надав вчасно відповідей на питання, які виникли під час виконання договірних зобов`язань постачальником;

- в своїй позовній заяві позивач не посилається на обставини, які б підтвердили наявність збитків, які завдані йому у зв`язку із порушенням строків поставки товару, або іншим особам;

- з огляду на вказане та з урахуванням приписів ст. 233 ГК України, ч. 3 ст. 551 ЦК України сума штрафних санкцій (17226,11 грн.) має бути зменшена судом з урахуванням зазначеного: ступінь виконання з боку ТОВ ВКП «Всесвіт» своїх договірних зобов`язань (поставка відбулась повністю), відсутності збитків як у самого позивача, так і інших учасників господарських відносин, незначні строки прострочення поставки товару відповідачем (24 дня), надмірно великий розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій (22% від вартості поставленого товару), відсутність економічного прибутку для відповідача від здійснення господарської операції у випадку задоволення стягнення неустойки в заявленому розміру;

- вважає, що заявлений до стягнення розмір пені 9396,06 грн. має бути зменшений судом в порядку ст. 233 ГК України, ч. 3 ст. 551 ЦК України до суми 823,10 грн., яка розрахована на підставі застосування подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період порушення зобов`язань (8% річних): 78300,54 грн. (сума товару, поставленого з порушенням строку) * 0,0438 (розмір облікової ставки НБУ в день) * 24 дня прострочення /100;

- вважає, що стягнення штрафних санкцій в заявленому обсязі не буде відповідати таким засадам, як добросовісність та справедливість, а також буде неспіврозмірним із збитками позивача та не розумним з урахуванням викладених відповідачем обставин. Просить поновити строк для надання відзиву, зменшити розмір пені за порушення строків поставки товару до суми 823,10 грн., частково задовольнити позовні вимоги.

22.07.2021 на адресу суду від позивача надійшли пояснення за вих. № 2021.07.19/23-4016, в яких останній зазначає наступне:

- ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.05.2021 у справі № 908/1415/21 відповідачу було встановлено 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву на позовну заяву;

- однак відповідач не скористався своїм правом на відзив на позовну заяву та не надав суду першої інстанції відзиву на позов;

- ті обставини, якими відповідач намагається обґрунтувати несвоєчасне надання відзиву на позов є безпідставними, оскільки до відзиву не надані докази обставин, на які він посилається;

- відповідач для підтвердження своєї позиції повинен був довести обставини, які мають значення для справи;

- відповідач не надав до матеріалів справи жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин, які мають значення для справи і на які він посилається у відзиві на позов. Просить у клопотанні відповідача щодо визнання причин пропущення строку для надання відзиву поважними та залучення відзиву на позов до матеріалів справи № 908/1415/21 відмовити.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Стосовно клопотання відповідача про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.05.2021 запропоновано відповідачу не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав копію ухвали суду від 24.05.2021 28 травня 2021.

Таким чином, встановлений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву спливає 12.06.2021, втім це вихідний день, відтак в силу приписів ч. 4 ст. 116 ГПК України останній день для подання відзиву спливає 14.06.2021.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач подав відзив до суду нарочно - 07.07.2021 року.

Отже, відповідач порушив встановлений судом строк для подання відзиву на 22 календарних дні.

В обґрунтування поважності причини пропуску подання відзиву відповідач зазначив перебування у відпустці юриста, який є єдиним у штаті відповідача спеціалістом в цій сфері.

Обставини, які відповідач зазначає в обґрунтування поважності причини пропуску подання відзиву, оцінюються судом критично, оскільки є недоведеними будь-якими доказами. По перше, відзив підписаний генеральним директором ТОВ ВКП «Всесвіт» Курносовим К.І., а не юристом, по-друге, до відзиву не надані докази того, що вказаний відзив готував саме юрист, який є єдиним у штаті відповідача, по-третє, до відзиву не надані докази на підтвердження перебування юриста відповідача у відпустці.

Враховуючи викладене, суд визнає причини пропуску подання відповідачем відзиву неповажними та відмовляє відповідачу в поновленні строку для надання відзиву, у зв`язку з чим додані до відзиву документи судом не оцінюються під час розгляду даної справи.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 23.07.2021.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що 17.07.2018 між Публічним акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів", далі Покупець, та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "ВСЕСВІТ", далі Постачальник, був укладений договір поставки № 1803863, далі Договір, відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві товар (повне найменування, а також марка, вид, сорт, номенклатура, асортимент, кількісні та якісні характеристики, код за УКТ ЗЕД за державним класифікатором продукції і послуг), ціна та інше якого вказується у специфікації (додатку) до цього Договору (далі - Товар), що є його невід`ємною частиною, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний Товар та оплатити його вартість в порядку і за умовами, передбаченими цим Договором.

Згідно із п. 2.1., 2.2. Договору детальна інформація про кількісні та якісні характеристики Товару міститься у специфікаціях (додатки) до цього Договору. У специфікації (додаток) до цього Договору зазначаються також такі відомості про Товар:

- повне найменування Товару;

- код робіт (послуг) згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (Постачальник має право зазначати код роботи (послуги) згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше чотирьох перших цифр відповідного коду);

- найменування виробника Товару (відповідно до сертифіката якості на даний Товар);

- одиниця виміру Товару;

- кількість кожного найменування (сорту, виду) Товару;

- загальна кількість Товару;

- якісні характеристики Товару (посилання на ГОСТ/ДСТУ, ТУ тощо);

- технічні характеристики Товару, порядку його приймання (з посиланням на ГОСТ/ДСТУ, ТУ, технічну документацію тощо);

- ціна кожного найменування (сорту, виду) Товару;

- загальна вартість Товару і валюта платежу;

- комплектність, фасування Товару (при необхідності);

- порядок оплати та форма розрахунків;

- умови поставки Товару.

Сторони у специфікації (додатку) до Договору можуть вказати й інші відомості про Товар.

Умовами п. 3.1. - 3.3. Договору сторони визначили, що Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Товар у спосіб та на умовах, зазначених у специфікації (додатка) до цього Договору. Умови поставки регламентуються відповідними базисами, що передбачені Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів Інкотермс у редакції 2010 року, яка є погодженою Сторонами (далі - Інкотермс). Згідно з умовами специфікації (додатку) до цього Договору, Постачальник власними силами або за власний рахунок проводить завантаження Товару на автомобільний або залізничний транспорт перевізника Товар належної якості (для транспортування на адресу Покупця) в погодженій Сторонами кількості, відповідної якості та за ціною, що передбачена умовами цього Договору. Постачальник зобов`язується поставити Товар Покупцеві у визначений у специфікації (додатку) до цього Договору термін поставки, з (урахуванням усіх умов, що передбачені у розділі 3 цього Договору.

Відповідно до п. 3.4., 3.5., 3.6., 3.8. Договору поставка Товару здійснюється Постачальником відповідно до п. 3.1 даного Договору лише після отримання письмового підтвердження (належним чином оформленої заявки) Покупця, що має бути направленою Постачальнику одним із таких способів: поштовим відправленням на юридичну адресу Постачальника, або на електронну адресу (е-mail) Постачальника. У письмовому підтвердженні (заявці) Покупець вказує графік поставки, зазначає обсяги та терміни поставки Товару в межах періоду поставки, який Сторони вказують у специфікації (додатку) до цього Договору. Постачальник у відповідь на заявку Покупця зобов`язаний направити Покупцю письмове підтвердження про отримання ним заявки на постачання Товару з призначенням дати для можливого завантаження Товару на складі одним із таких способів: або поштою на юридичну адресу Покупця, що вказана у цьому Договорі, або факсимільним зв`язком за телефоном, або в електронному виді на електронну адресу. Дострокову поставку Товару Постачальник може здійснити тільки за згодою сторін. Постачальник вважається таким, що передав Покупцеві Товар, одержання якого передбачено безпосередньо на складі Постачальника або на складі третьої особи (вантажовідправника) або на складі перевізника, тільки у разі одержання від уповноваженої особи з боку Покупця письмового доручення, складеного на заводському фірмовому бланку або на чистому аркуші паперу з відбитком кутового штампа за підписом комерційного директора або особи, яка його заміщає (дозволяється факсимільний відбиток підпису), та скріплення печаткою для одержання Товару відповідно до умов даного Договору. Разом із Товаром, але не пізніше дати поставки, Постачальник зобов`язаний надати Покупцю оригінали документів, оформлених державною мовою відповідно до вимог діючого законодавства України та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 № 88, зокрема:

- рахунок-фактуру (оригінал державною мовою), крім випадків, коли для здійснення попередньої оплати Постачальником надається оригінал специфікації, підписаної з обох сторін;

- видаткову накладну на відпуск Товару (оригінал державною мовою);

- акт прийому-передачі Товару та інші документи.

Зобов`язання Постачальника щодо постачання Товару вважаються виконаними в момент підписання Покупцем акта прийому-передачі Товару. Поставка Товару здійснюється у технічно справному транспортному засобі, а у разі поставки залізничним транспортом - у технічно справних вагонах. Постачальник зобов`язаний поставити Товар Покупцю в строки, визначені п. 3.3 цього Договору, та за власний рахунок здійснити завантаження Товару у транспортний засіб Покупця належної якості.

Умовами п. 4.1. - 4.3., 4.6. Договору сторони узгодили, що загальна вартість Товару за даним Договором становить суму партій Товару за всіма специфікаціями (додатками) до цього Договору. Ціна кожного найменування Товару, залежно від марки, виду, сорту, одиниці виміру, а також загальна вартість кожної партії Товару вказується у специфікації (додатку) до Договору. Ціна і загальна вартість кожної партії Товару, зазначені в п. 4.2 даного Договору, встановлюються у національній валюті України - гривні і не підлягають зміні протягом дії цього Договору, якщо інше не буде передбачено у специфікації. Порядок оплати і форма розрахунків вказуються в специфікаціях (додатках) до даного Договору. Додатково Сторони погодили, що Покупець має право відтермінувати сплату за Товар у випадках, передбачених п. 4.7 цього Договору, при цьому таке одностороннє відтермінування оплати не буде вважатися порушенням умов цього Договору.

Згідно із п. 12.1. Договору даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома Сторонами і скріплення їх підписів печатками. Строк дії Договору закінчується через один календарний рік з дати його укладання, але не раніше повного виконання зобов`язань Сторонами. Сторони можуть продовжити строк дії даного Договору на обумовлений Сторонами термін на тих же умовах, підписавши відповідну додаткову угоду до цього Договору.

Пунктом 14.20. Договору визначено, що невід`ємними частинами Договору є:

- додаток 1 (специфікація);

- додаток 2 (персональна відповідальність).

До вказаного Договору між сторонами був складений та підписаний Додаток 1 - Специфікація № 7/2001861 від 15.04.2020, відповідно до п. 2-4 якої умови поставки товару: DDP склад АТ НЗФ, м. Нікополь, відповідно до Інкотермс-2010 згідно з Правилами Інкотермс. При цьому акт прийому-передачі, що надається Постачальником Покупцю, датується Покупцем за фактом виконання Постачальником умов поставки за цим базисом поставки (доставка на склад Покупця). Строк поставки: 14 календарних днів з дати підписання цієї специфікації обома сторонами. Датою переходу права власності до Покупця на Товар (продукцію), є дата складання акту прийому-передачі про отримання товару (продукції). Перехід права власності до Покупця, не звільняє Постачальника від зобов`язання замінити неякісний Товар, якщо його невідповідність буде встановлено при остаточному прийманні на складі вантажоотримувача.

Зі змісту вказаної Специфікації вбачається, що вона була підписана 05.05.2020.

Позивач в позові вказує, що відповідач (постачальник) прострочив виконання Договору в частині поставки Товару на загальну суму 78300,54 грн. на 24 календарні дні, у зв`язку з чим на підставі п. 10.2. Договору намагається стягнути з відповідача пеню за період з 20.05.2020 по 12.06.2020 в сумі 9396,06 грн. та штраф в розмірі 7830,05 грн. Так, вказаним пунктом Договору передбачено, що у разі порушення строків поставки Товару згідно з цим Договором Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,5 % від суми Товару, що вказана у специфікації (додатку) до цього Договору, за кожний день прострочення, із розрахунку з наступного дня від кінцевої дати поставки і до дня фактичної поставки (включаючи останній день поставки). У разі продовження такого прострочення більше 10 календарних днів Постачальник додатково сплачує Покупцю штраф у розмірі 10% від суми непоставленого (недопоставленого) Товару. У разі, якщо поставка забезпечена банківською гарантією, що передбачено попередньою домовленістю сторін, невиконання однієї з умов п. 14.6 даного Договору зобов`язує Постачальника додатково сплатити Покупцю штраф у розмірі 10 % від суми невиконаного зобов`язання відповідно до п. 14.6. цього Договору.

Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до відповідача із заявкою № 2020.05.06/39-4043 на поставку товару відповідно до Специфікації № 7/2001861 до Договору, в якій зазначив найменування товару, його кількість та просив здійснити поставку товару у строк - 19.05.2020 року. Вказана заявка була надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням та отримана відповідачем 13.05.2020, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Дана заявка оформлена за підписом начальника відділу поставок та забезпечення виробництва Салащенко А.О., а виконавцем зазначений: Захаров В.Г.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надіслав на адресу відповідача претензію за вих. № 2020.08.12/47-7578, в якій зазначив, що товар за договором поставки № 1803863 від 17.07.2018 згідно видаткових накладних № 1206.3 та № 1206.4 від 12.06.2020 на суму 78300,54 грн. поставлений відповідачем з простроченням. У зв`язку з цим позивач просить відповідача в добровільному порядку сплатити 16834,61 грн. неустойки за прострочення поставки товару за вказаним договором. Зазначена претензія була отримана відповідачем 28.08.2020, що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Матеріали справи свідчать, що відповідач поставив позивачу, а позивач прийняв товар на загальну суму 78300,54 грн., що підтверджується підписаними між сторонами накладними, засвідчені копії яких містяться у справі, а саме:

- за накладною № 1206.3 від 12.06.2020 на суму 53100,54 грн.;

- за накладною № 1206.4 від 12.06.2020 на суму 25200,00 грн. (програмне забезпечення Міcrosoft Windows 10 Pro 64-bit (російської версії) у кількості 6 шт.).

У відповідь на вказану претензію відповідач листом вих. № 192/1 від 19.11.2020 повідомив, що виконання договірних зобов`язань відбувалось за умов введення карантинних обмежень, ускладеної логістики, суттєвого зниження виробництва комп`ютерів, їх дефіцит, підтвердженням чого є лист ТОВ ВПК «Всесвіт» про заміну програмного забезпечення. Відповідач просив не стягувати штрафні санкції за порушення строків поставки. В якості додатків до вказаного листа зазначені: копія листа № 104 від 03.06.2020, копія листування представників сторін.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладений договір поставки. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх істотних умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну та суму договору, порядок приймання товару, умови поставки товару, порядок здійснення оплати, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 712 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, договір вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 265 ГК України також визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. У частині 1 статті 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно із п. 3.3. Договору Постачальник зобов`язується поставити Товар Покупцеві у визначений у специфікації (додатку) до цього Договору термін поставки, з (урахуванням усіх умов, що передбачені у розділі 3 цього Договору).

Пунктом 3 Специфікації № 7/2001861 від 15.04.2020 (Додаток 1 до Договору) визначено, що строк поставки: 14 календарних днів з дати підписання цієї специфікації обома сторонами.

Зі змісту вказаної Специфікації вбачається, що вона була підписана 05.05.2020.

Таким чином, строк поставки товару відповідно до п. 3 вказаної Специфікації настав 19.05.2020, прострочка виникла з 20.05.2020.

Матеріали справи свідчать, що відповідач поставив позивачу, а позивач прийняв товар на загальну суму 78300,54 грн., що підтверджується підписаними між сторонами накладними, засвідчені копії яких містяться у справі, а саме:

- за накладною № 1206.3 від 12.06.2020 на суму 53100,54 грн.;

- за накладною № 1206.4 від 12.06.2020 на суму 25200,00 грн. (програмне забезпечення Міcrosoft Windows 10 Pro 64-bit (російської версії) у кількості 6 шт.).

Таким чином, докази у справі свідчать, що товар, передбачений Специфікацією № 7/2001861 від 15.04.2020, у повному обсязі був поставлений відповідачем з порушенням строку поставки.

При цьому порушення строку поставки товару за вказаними видатковими накладними складає більше 10 календарних днів.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань за договором, а саме порушення строку поставки товару, встановленого умовами Договору, а також, що порушення строку поставки товару склало більше 10 календарних днів, та доведено наявність підстав для стягнення з відповідача пені та штрафу.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Приписами ч. 1-3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Матеріали справи свідчать, що позивач за несвоєчасне виконання зобов`язань за Договором нарахував відповідачу пеню за порушення строків поставки товару на підставі п. 10.2. Договору за загальний період з 20.05.2020 року по 12.06.2020 року на загальну суму 9396,06 грн. та штраф в розмірі 10% в сумі 7830,05 грн.

Судом перевірено розрахунки пені та штрафу, заявлених до стягнення з відповідача.

В процесі розгляду справи відповідачем у відзиві на позов з посиланням на приписи ст. 233 ГК України, ч. 3 ст. 551 ЦК України було заявлено клопотання про зменшення пені за порушення строків поставки товару до суми 823,10 грн.

Розглянувши вказане клопотання та мотиви звернення з ним, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до статті 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Зазначені норми ставлять право суду на зменшення неустойки в залежність від співвідношення її розміру і збитків.

Частина 3 ст. 551 ЦК України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

При застосуванні частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України слід мати на увазі, що поняття "значно" та "надмірно" є оціночними і мають конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18, від 13.01.2020 у справі № 902/855/18, від 27.01.2020 у справі № 916/469/19.

При застосуванні частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України слід мати на увазі, що поняття "значно" та "надмірно" є оціночними і мають конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені відповідач посилається на ступінь виконання з боку ТОВ ВКП «Всесвіт» своїх договірних зобов`язань (поставка відбулась повністю), відсутність збитків як у самого позивача, так і інших учасників господарських відносин, незначні строки прострочення поставки товару відповідачем (24 дня), надмірно великий розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій (22% від вартості поставленого товару), відсутність економічного прибутку для відповідача від здійснення господарської операції у випадку задоволення стягнення неустойки в заявленому розміру.

Підписуючи специфікацію та погоджуючись поставити позивачу конкретний товар у певній кількості та у конкретний строк відповідач повинен був розраховувати на можливість та ймовірність здійснення поставки товару (в тому числі наявність на складі такого товару) у строки, визначені специфікацією.

Матеріали справи свідчать, що відповідач прострочив виконання обов`язку з поставки товару, оскільки виконав його у повному обсязі лише 12.06.2020 року, а строк виконання обов`язку з поставки за умовами Договору та Специфікації встановлений - 19.05.2020 року.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідач з пропозицією внести зміни до специфікації в частині строку поставки товару до позивача не звертався.

В свою чергу, нарахована позивачем пеня в розмірі 9396,06 грн. базується на умовах договору поставки № 1803863 від 17.07.2018, які в силу закону є обов`язковими для виконання, у тому числі для відповідача. Укладаючи вказаний договір, відповідач усвідомлював всі ризики та свідомо, з доброї волі, погодився на його умови, в тому числі і щодо нарахування пені. Здійснюючи господарську діяльність, відповідач повинен самостійно нести всі ризики: як щодо дотримання норм чинного законодавства України, так і щодо належного виконання добровільно взятих на себе договірних зобов`язань, а також самостійно нести юридичну відповідальність за допущені у своїй діяльності правопорушення.

Зменшення розміру пені на до 823, 10 грн., що становить 8,7 %, фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі статтею 3 Цивільного кодексу України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Дослідивши подане відповідачем клопотання про зменшення розміру пені за несвоєчасну поставку, перевіривши доводи, які містяться у такому клопотанні, врахувавши поставку товару за договором у повному обсязі та незначні строки прострочення, суд вважає, що в даному випадку наявні підстави, передбачені ч. 1 ст. 233 ГК України, для зменшення нарахованої позивачем пені на 20%.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені підлягають задоволенню частково в сумі 7516, 86 грн., враховуючи часткове задоволення судом клопотання відповідача та зменшення розміру пені на 20%.

Оскільки відбулося несвоєчасне виконання відповідачем обов`язку з поставки товару, а саме прострочення поставки товару склало більше 10 календарних днів, а розрахунок штрафу виконаний у відповідності до умов п. 10.2. Договору, відтак позовні вимоги Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "ВСЕСВІТ" штрафу в розмірі 7830,05 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки, оскільки у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Враховуючи викладене, витрати зі сплати судового збору в сумі 2270, 00 грн. покладаються на відповідача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "ВСЕСВІТ" відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 126, 129, 233, 236, 238, ч. 4 ст. 240, 247-252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "ВСЕСВІТ" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "ВСЕСВІТ" (69001, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 39, ідентифікаційний код 40750285) на користь:

- Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310, ідентифікаційний код 00186520) пеню в сумі 7516 (сім тисяч п`ятсот шістнадцять) грн. 86 коп., штраф в розмірі 7830 (сім тисяч вісімсот тридцять) грн. 05 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп., видавши наказ.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "ВСЕСВІТ" відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 23.07.2021 року.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.