УХВАЛА

м. Київ

28.07.2021Справа № 910/11947/21

Суддя Мудрий С.М., розглянувши

позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ТС Плюс"

до VINOS SANTA EMA S.A. (Чілі)

про відшкодування збитків в розмірі 372 435,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТС Плюс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до VINOS SANTA EMA S.A. (Чілі) про відшкодування збитків в розмірі 372 435,94 грн.

Згідно з частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Статтею 164 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема, в пункті 1 частині 1 цієї статті вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч.1 статті 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Приписи ч.1 статті 172 ГПК України мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. 7 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року).

У Рішенні у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 року зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

На підтвердження направлення на адресу відповідача копії позовної заяви з додатками позивачем надано копію накладної №1ZW74457 від 14.07.2021, в якій в описі товару зазначено: документи.

Отже, у суду відсутня можливість встановити, які саме та чи всі додатки до позовної заяви та сама позовна заява була направлена позивачем, адже останній зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати відповідачу копії позовної заяви і всіх доданих до неї документів.

Стаття 164 ГПК України встановлює вимоги до документів, що додаються до позовної заяви, та ч. 2 указаної статті зазначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст. 91 ГПК України письмові докази, до яких належать і документи, подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

В позовній заяві позивачем зазначено, що в лютому 2020 року сторонами було узгоджено поставку товару, перелік, асортимент та вартість якої було погоджено сторонами в специфікації №8 від 25.02.2020 року. Проте, зазначену специфікацію №8 від 25.02.2020 року до матеріалів позовної заяви позивачем не додано.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджує вказані обставини.

Так, в позовній заяві позивачем зазначено, що згідно п.11.1 договору усі спори та розбіжності між сторонами за цим договором вирішуються шляхом переговорів. У разі неможливості вирішення розбіжностей шляхом переговорів вони підлягають розгляду в суді за місцем знаходження позивача. При розгляді спорів в суді застосовується матеріальне та процесуальне право країни, судовими органами якої розглядається спір.

Проте, в наданому позивачем договорі №48 від 01.06.2014 року, а саме п.11.1 зазначається, що всі спори та розбіжності, які можуть виникнути з даного договору та з приводу договору, сторони передають на вирішення в Міжнародний комерційний арбітражний суд країни по місцезнаходженню відповідача.

У зв`язку з вищезазначеним, позивачу необхідно надати суду пояснення з приводу п.11.1 договору №48 від 01.06.2014 року, а також нормативного обґрунтування розгляду даного спору саме Господарським судом міста Києва.

Відповідно до пункту 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява має містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складають з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залучення свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів, проведення експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору (ч.ч. 1, 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).

Однак, позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до п.10 ч.3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити: підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачем також не подано підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою

4. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. М. Мудрий