ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Харків Справа № 913/315/21
Провадження № 3/913/315/21
Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом
Комунального підприємства "Сєвєродонецьктеплокомуненерго", м. Сєвєродонецьк Луганської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "ТВК", м. Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 5 111 грн 73 коп.
без повідомлення (виклику) сторін
Комунальне підприємство "Сєвєродонецьктеплокомуненерго" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "ТВК" про стягнення боргу за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 14.10.2011 № 63 в сумі 5 111 грн 73 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 14.10.2011 № 63 в частині своєчасної оплати спожитих послуг за період з листопада 2018 року по квітень 2021 року в розмірі 5 111 грн 73 коп.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Секірському А.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 31.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/315/21, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.
Частиною 5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 11 ст. 242 ГПК України).
Позивач одержав вказану ухвалу 02.06.2021. Проте копія ухвали, яка надсилалась відповідачу, повернулась 07.07.2021 до суду неврученою з відміткою відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".
Враховуючи викладене, учасники судового процесу належним чином були повідомлені про відкриття провадження у справі та про їх право подати заяви по суті справи.
Відповідач правом на подачу заяв по суті справи не скористався.
За приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала Господарського суду Луганської області від 31.05.2021 про відкриття провадження у справі була оприлюднена на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідач не був позбавлений права і можливості ознайомитись з процесуальними документами у цій справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" та від 28.08.2018 "В`ячеслав Корчагін проти Росії" зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно зі ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 8 ст. 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.

14.10.2011 між Комунальним підприємством "Сєвєродонецьктеплокомуненерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "ТВК" укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 63 (далі за текстом договір (аркуші справи 54-58)).

Згідно з розділом 1 договору Комунальне підприємство "Сєвєродонецьктеплокомуненерго" позивач у справі, теплопостачальна організація за договором, зобов`язалося постачати Товариству з обмеженою відповідальністю Науково-виробничому підприємству "ТВК" відповідачу у справі, споживачу за договором, теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та вентиляцію в період опалювального періоду (п. 2.1 договору).

Додатком 1 (Розрахунок сплати за опалення) визначено, що теплова енергія постачається споживачу за адресою: шосе Будівельників, 21а. В приміщенні офісу встановлені електричні конвектори. Нарахування за тепловіддачу ізольованими стояками 1,095 Гкал/рік (акт від 08.10.2010 на відключення нежитлового приміщення від внутрішньобудинкових мереж центрального опалення і гарячого водопостачання).

Підпунктом п.п 4.2.1 п. 4.2 договору встановлений обов`язок теплопостачальної організації забезпечувати протягом зазначеного в договорі часу безперервне (за винятком нормативно встановлених перерв), або за затвердженим уповноваженим органом місцевого самоврядування режимом постачання теплової енергії для потреб опалення, гарячого водопостачання, а п.п. 3.2.5 п. 3.2 договору передбачає обов`язок споживача виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

У відповідності до п. 5.1 договору облік споживання теплової енергії проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом (опалення, гаряче водопостачання).

Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (додаток 3) на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії відповідно наданим рахункам. Рахунок за теплову енергію сплачується протягом 10 діб з моменту його одержання (п. 6.1 договору).

Згідно з п. 6.2 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Строк дії вказаного договору визначено до 14.10.2012, а у відповідності до п. 10.3 договору він є пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією із сторін.

Оскільки матеріали справи не містять доказів того, що будь-якою із сторін робились заяви згідно з п. 10.3 договору, суд вважає, що правовідносини сторін регулюються даним договором, пролонгованим з 15.10.2012 на кожний наступний рік.

З 31.10.2018 будинок за адресою: шосе Будівельників, 21а обладнаний приладом комерційного обліку, що підтверджується актом про приймання в експлуатацію вузла обліку теплової енергії від 31.10.2018 (аркуш справи 37).

Опалювальний сезон 2018-2019 років було розпочато 01.11.2018 на підставі рішення Сєвєродонецької міської ради від 25.10.2018 № 303 "Про початок опалювального сезону 2018-2019 років" (аркуш справи 24).

Завершено опалювальний сезон 2018-2019 років 10.04.2019 на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 26.03.2019 № 379 "Про завершення опалювального періоду 2018-2019 років" (аркуш справи 25).

Опалювальний сезон 2019-2020 років було розпочато 28.10.2019 на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 18.10.2019 № 1093 "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 30.09.2019 № 1035 "Про початок опалювального сезону 2019-2020 років" (аркуш справи 26).

Завершено опалювальний сезон 2019-2020 років 15.04.2020 на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 03.04.2020 № 212 "Про завершення опалювального періоду 2019-2020 років" (аркуш справи 27).

Опалювальний сезон 2020-2021 років було розпочато 26.10.2020 на підставі розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області від 21.10.2020 № 678 "Про початок опалювального сезону 2020-2021 років" (аркуш справи 28).

Завершено опалювальний сезон 2020-2021 років 11.04.2021 на підставі розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області від 31.03.2021 № 249 "Про завершення опалювального періоду 2020-2021 років" (аркуш справи 29).

Факт постачання теплової енергії в опалювальні періоди 2018-2019, 2019-2020, 2020-2021 років до нежитлового приміщення за адресою: шосе Будівельників, будинок 21а підтверджується Актами підключення (відключення) централізованого опалення від 01.11.2018, від 10.04.2019, від 28.10.2019, від 15.04.2020, від 26.10.2020, від 12.04.2021 (аркуші справи 51-53).

За надані послуги за період з листопада 2018 року по квітень 2021 року відповідачу направлялися (вручалися) рахунки (аркуші справи 69-90) на загальну суму 5 111 грн 73 коп.:

- від 30.11.2018 № 965 на загальну суму 414 грн 73 коп.;

- від 31.12.2018 № 1 163 на суму 500 грн 38 коп.;

- від 31.01.2019 № 130 на суму 387 грн 98 коп.;

- від 28.02.2019 № 318 на суму 370 грн 15 коп.;

- від 31.03.2019 № 513 на суму 256 грн 44 коп.;

- від 15.04.2019 № 697 на суму 57 грн 84 коп.;

- від 31.10.2019 № 993 на суму 40 грн 39 коп.;

- від 30.11.2019 № 1 196 на суму 241 грн 74 коп.;

- від 31.12.2019 № 1 396 на суму 236 грн 39 коп.;

- від 31.01.2020 № 117 на суму 242 грн 58 коп.;

- від 29.02.2020 № 338 на суму 222 грн 97 коп.;

- від 31.03.2020 № 535 на суму 156 грн 26 коп.;

- від 30.04.2020 № 719 на суму 60 грн 76 коп.;

- від 31.10.2020 № 990 на суму 37 грн 84 коп.;

- від 30.11.2020 № 1 191 на суму 320 грн 56 коп.;

- від 31.12.2020 № 1 391 на суму 393 грн 88 коп.;

- від 31.01.2021 № 158 на суму 369 грн 37 коп.;

- від 28.02.2021 № 371 на суму 366 грн 62 коп.;

- від 31.03.2021 № 570 на суму 323 грн 30 коп.;

- від 30.04.2021 № 777 на суму 111 грн 55 коп.

Рахунки за надані послуги у листопаді-грудні 2018 року, лютому-квітні 2019 року, жовтні-листопаді 2019 року, лютому-квітні 2021 року були вручені особисто представникам відповідача, а рахунки за надані послуги у січні, грудні 2019 року та січні 2021 року були направлені відповідачу рекомендованими листами.

Матеріалами справи підтверджено, що зобов`язання з оплати наданих послуг відповідачем не виконані.

Позивачем на адресу відповідача надсилалась претензія від 17.02.2021 № 11-69 про сплату боргу за надані послуги, на яку відповідач відповіді не надав, борг не погасив (аркуш справи 68).

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань зі своєчасної оплати отриманих послуг за договором від 14.10.2011 № 63, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 ГК України.

У відповідності з п. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором енергопостачання.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 ст. 276 ГК України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання здійснюється Законом України від 02.06.2005 № 2633-IV "Про теплопостачання".

У відповідності до ст. 1 вказаного Закону теплова енергія товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Споживачем теплової енергії відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" є фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Зазначене кореспондується з положеннями Правил користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, за змістом яких споживач теплової енергії фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єкт підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України від 24.06.2004 № 1875-IV "Про житлово-комунальні послуги" (далі за текстом Закон № 1875), який діяв до 01.05.2019, та п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги" (далі за текстом Закон № 2189), який набрав чинності з 01.05.2019, постачання теплової енергії та гарячої води визнається комунальною послугою.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 16 Закону № 1875 комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв на міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з правилами та іншими нормативними документами.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 16 Закону № 2189 врегульовано, що надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами.

Частиною 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Положеннями ст. 20 Закону № 1875 (у редакції, чинній станом на листопад 2018 року квітень 2019 року) було передбачено, що:

- споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг (п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону);

- споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону).

Відповідно до пунктів 1 та 3 ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону № 2189 визначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні) та виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2189 споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. При цьому, згідно з п. 5 ч. 2 вказаної статті Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Матеріали справи свідчать, що позивач на виконання зобов`язань за договором від 14.10.2011 № 63 у період з листопада 2018 року по квітень 2021 року поставив теплову енергію в нежитлове приміщення відповідача на загальну суму 5 111 грн 73 коп. Відповідач за одержані послуги у встановлений договором строк не розрахувався.

Частиною 6 ст. 25 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що в разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 530 ЦК України врегульовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Факт постачання відповідачу теплової енергії у період з листопада 2018 року по квітень 2021 року і наявність заборгованості в сумі 5 111 грн 73 коп. підтверджується матеріалами справи. Станом на день розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, тому суд вважає позовні вимоги про стягнення боргу в сумі 5 111 грн 73 коп. обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому, судом враховується, що всупереч вимог ч. 1 ст. 74 ГПК України відповідачем не надано до суду жодних заперечень щодо встановлених судом обставин про надання йому послуг у період з листопада 2018 року по квітень 2021 року та наявність заборгованості за спожиті послуги, а тим більше доказів, що спростовують такі обставини.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову покладається на відповідача в сумі 2 270 грн 00 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги Комунального підприємства "Сєвєродонецьктеплокомуненерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "ТВК" про стягнення 5 111 грн 73 коп. задовольнити у повному обсязі.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "ТВК", місцезнаходження: шосе Будівельників, будинок 21а, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, ідентифікаційний код 32269470 на користь Комунального підприємства "Сєвєродонецьктеплокомуненерго", місцезнаходження: проспект Космонавтів, будинок 9а, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93412, ідентифікаційний код 13405551 заборгованість в сумі 5 111 грн 73 коп., судовий збір в сумі 2 270 грн 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

4.Повне рішення складено 27.07.2021.

Суддя А.В. Секірський