РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.07.2021Справа № 910/5896/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участю секретаря судового засідання Голуб О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі 365»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг»

про стягнення 608 402, 26 грн. ( з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 21.05.2021)

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання від 26.07.2021.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідачів про стягнення 2 108 402, 56 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 24.05.2021.

19.05.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг» надійшли письмові пояснення по справі.

21.05.2021 та 24.05.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі 365» надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

У судовому засіданні 24.05.2021 представник позивача надав усні пояснення по справі та на рахунок заяви про зменшення розміру позовних вимог, у свою чергу представником відповідача було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи з метою підготовчки додаткових пояснень на заяву позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 було відкладено розгляд справи на 14.06.2021.

10.06.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг» надійшов відзив на заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог.

У судовому засіданні 14.06.2021 уповноважені представники позивача та відповідача надали усні пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 було продовжено строк підготовчого провадження та відкладено розгляд справи на 19.07.2021.

У судовому засіданні 19.07.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі 365» надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Розпискою підписаною учасниками справи у судовому засіданні 19.07.2021 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 26.07.2021.

У судовому засіданні 26.07.2021 представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечував частково.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

15.10.2020 між Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг» (далі - відповідач/покупець) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі 365» (далі - позивач/продавець) було укладено договір купівлі-продажу електричної енергії № 10/15ДД (далі - Договір) відповідно до умов якого ТОВ «ЕНЕРДЖІ 365» зобов`язаний продати електричну енергію ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ», а останній зобов`язаний купити (прийняти та оплатити) електричну енергію за ціною та в обсягах, що визначені Додатками до цього Договору.

У відповідності до п. 3.2 Договору передбачено, що купівля-продаж електроенергії у розрахунковому періоді здійснюється у відповідності до договірних графіків погодинного обсягу купівлі-продажу електричної енергії, які узгоджені Сторонами у Додатку № 1 до Договору. Ціна 1 МВт-год електричної енергії, що поставляється Продавцем Покупцеві відповідно до Щомісячної заяви - угоди № 1 від 26.11.2020 року (далі - Щомісячна заява), визначається як фактична ціна РДН, яка склалась за підсумками торгів на відповідну добу зменшена на 2 % (відсотка) за кожну годину відповідної доби.

Згідно пункту 4 Щомісячної заяви розрахунки за електричну енергію відбуваються шляхом повної передплати заявлених обсягів у Графіку-додатку №1 на наступні два календарні дні (до 16:00 Д-2, оплата неробочого дня постачання, відбувається до 16:00 у останній робочій день перед вихідними), за ціною вказаною у п. 1 Щомісячної заяви.

Розмір передплати повинен повністю покривати денний обсяг електричної енергії, заявлений у Графіку-додатку №1. Перший авансовий платіж (плановий) визначається за фактичними результатами ціни на «ринку на добу наперед» з врахуванням зменшення ціни, відповідно до п. 1 Щомісячної заяви-угоди. Різниця, що склалась між плановим платежем та фактичним, коригується останнім платежем місяця.

Відповідно до пункту 2 Додатку до Договору передбачено, що у випадку порушення умов оплати в пункті 4 Щомісячної заяви Продавець має право не застосовувати відсоток знижки від ціни РДН, вказаний в пункті 1 цієї Щомісячної заяви за дні, за якими було порушені умови оплати.

Як зазначає позивач, він свої зобов`язання за Договором виконав, продав електричну енергію в повному обсязі. Покупець свої зобов`язання виконав частково сплативши частину суми.

Відповідачу була направлена вимога щодо оплати суми боргу та повідомлено про незастосування знижки 2% від ціни РДН.

Враховуючи, що ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» порушив умови оплати, ТОВ «ЕНЕРДЖІ 365» має право не застосовувати знижку 2 % та з урахуванням розрахунку суми заборгованості, вимагав сплатити суму основного боргу в розмірі 3 511 587,81 грн. з яких 551 587,81 грн. знижка 2 %, яка не застосовується, у зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язань.

Через невиконання відповідачем умов договору позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення заборгованості, яка станом на 12.04.2021 (дата подання позову) становить 2 108 402, 56 грн, з яких:1 500 000,30 грн. - заборгованість, що повинна була сплачена як попередня оплата; 511 587, 51 грн - скасована знижка 2 % від ціни РДН; 61 698,87 грн. - 3% річних на суму простроченої заборгованості та 35 115,88 грн. - інфляційні збитки.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (частина перша статті 662 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитись від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Нормами ст. 530 ЦК України, закріплено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

21.05.2021 та 24.05.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі 365» надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, з посиланням на те, що відповідачем погашено заборгованість перед позивачем в частині основного боргу в розмірі 1 500 000, 30 грн.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України Господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору відбувається, зокрема, у випадку сплати суми боргу боржником.

За таких обставин, оскільки відповідачем сплачено позивачеві суму основного боргу в розмірі 1 500 000, 30 грн., провадження у справі в частині стягнення 1 500 000, 30 грн. заборгованості підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до пункту 2 Додатку до Договору передбачено, що у випадку порушення умов оплати в пункті 4 Щомісячної заяви Продавець має право не застосовувати відсоток знижки від ціни РДН, вказаний в пункті 1 цієї Щомісячної заяви за дні, за якими було порушені умови оплати.

Матеріалами справи підтверджується наявність порушення з боку відповідача умов оплати, що містяться в пункті 4 Щомісячної заяви та відповідно до розрахунку позивача підлягають задоволенню в повному обсязі в розмірі 511 587, 51 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язанням, в свою чергу, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Крім того, позивачем заявлено стягнення з відповідача суму штрафних санкцій в розмірі 61 698, 87 грн. - 3% річних та 35 115, 88 грн. втрат від інфляції.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стосовно позовних вимог щодо стягнення 3% річних та втрат від інфляції.

Як унормовано приписами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник , який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому слід зауважити, що у випадках порушення грошового зобов`язання суд не має правових підстав приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов`язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

За своїми ознаками, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, а 3% річних є платою за користування чужими коштами в цей період прострочення виконання відповідачем його договірного зобов`язання, і за своєю правовою природою вони є самостійними від неустойки способами захисту, цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов`язань, а не штрафною санкцією.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (аналогічна правова позиція викладена у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних, суд дійшов висновку про те, що обґрунтованою та арифметично вірною є сума 3% річних у розмірі 61 698, 87 грн., а тому зазначені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та стягнення втрат від інфляції у повному обсязі в розмірі 35 115, 88 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність порушень строків оплати за отриманий товар та відсутність підстав для застосування відповідальності за таке порушення.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 910/5896/21 в частині стягнення 1 500 000 (один мільйон п`ятсот тисяч) грн. 30 коп. закрити.

2. В іншій частині позовні вимоги задовольнити.

3. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МЕГАТРЕЙДІНГ» (Україна, 01001, місто Київ, вул.Паторжинського, будинок 6, поверх 3, приміщення 2, код ЄДРПОУ - 43275225) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕНЕРДЖІ 365» (Україна, 01001, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВОЛОДИМИРСЬКА, будинок 18/2, квартира 12, ) - заборгованість в розмірі 511 587 (п`ятсот одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят сім) грн. 51 коп., 3% річних у розмірі 61 698 (шістдесят одна тисяча шістсот дев`яносто вісім) грн. 87 коп., втрат від інфляції в розмірі 35 115 (тридцять п`ять тисяч сто п`ятнадцять) грн. 88 коп. та судовий збір у розмірі 9 126 грн. (дев`ять тисяч сто двадцять шість) грн. 03 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Поний текст рішення складено 28.07.2021.

Суддя І.В. Алєєва