УХВАЛА

м. Київ

26.07.2021Справа № 920/731/21

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» (40004, м. Суми, вул. Реміснича,35) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Державної установи «Центр обслуговування підрозділів національної поліції України» (01601, м. Київ, вул.. Академіка Богомольця, буд.10) заборгованості у сумі 32339,06 грн.,

Представники сторін не викликались.

ВСТАНОВИВ:

21.07.2021 року з Господарського суду Сумської області на адресу Господарського суду міста Києва надійшла за підсудністю заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» до Державної установи «Центр обслуговування підрозділів національної поліції України» про видачу судового наказу та передана 22.07.2021 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Подана заява обґрунтована тим, що боржник належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг в частині повної та своєчасної сплати за надані заявником послуги, внаслідок чого у боржника утворилася заборгованість перед заявником за вказаним правочином.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми», суд дійшов висновку, що подана заява про видачу судового наказу не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір (ч. 2 ст. 148 ГПК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За змістом п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» (далі Постачальник) та Державною установою «Центр обслуговування підрозділів національної поліції України» (далі Споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на підставі якого було відкрито особовий рахунок боржнику № НОМЕР_1 . Відповідно до п. 2.1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення його електроустановок, а споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 5.10 Договору оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Так у комерційній пропозиції, яка є Додатком №3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг сторони передбачили, що рахунок надається споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати отримання Постачальником даних від оператора системи розподілу про обсяги спожитої (розподіленої) електричної енергі. Оплата рахунка постачальника за фактично спожиту електричну енергію має бути здійснена Споживачем у строки в рахунку, але не більше 5 робочих днів від дати його отримання споживачем.

Стягувачам надано копію рахунку - фактури №161003115/86737/1 від 31.05.2021 на суму 32 339,06 грн. проте вищевказаний рахунок не містить підпису про його отримання. В якості доказу направлення рахунку - фактури №161003115/86737/1 від 31.05.2021 Стягувачем надано фіскальний чек АТ «Укрпошта» з якого не можливо встановити, що саме та за якою адресою було направлено вищевказаний рахунок.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до ст. 74 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому достовірними доказами є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Разом з тим, суд зазначає, що належних доказів, які б підтверджували отримання або направлення рахунку - фактури №161003115/86737/1 від 31.05.2021 боржнику до заяви не додано.

Тобто, із вищенаведеного вбачається, що вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, не підтверджуються доданими до неї документами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права безспірної грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення суми грошової заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст. 150, 152, 153, 154, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Державної установи «Центр обслуговування підрозділів національної поліції України» заборгованості у сумі 32339,06 грн.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 26.07.2021 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.О. Демидов