ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2021 р. Справа № 910/1786/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2021

у справі №910/1786/21 (суддя - Комарова О.С.)

за позовом Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

про стягнення страхового відшкодування.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року Акціонерне товариство "Страхова компанія "Інго" звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" про стягнення страхового відшкодування у порядку суброгації в сумі 54270,36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі генерального договору страхування №47-07 внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди позивачем виплачено суму страхового відшкодування власнику пошкодженого застрахованого ним автомобіля марки "Skoda Octavia" д.н.з. НОМЕР_1 . З огляду на викладене, відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України Акціонерне товариство "Страхова компанія "Інго" отримало право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника автомобіля марки "ВАЗ 2101" д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Еталон", позивач просив стягнути з останнього суму страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2021 відкрито провадження у справі №910/1786/21 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 у справі №910/1786/21 позов Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго" задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Еталон" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права.

У поданій апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Еталон" зазначає, що позивачем не застосовано коефіцієнт фізичного зносу при розрахунку суми страхового відшкодування, на що не звернув уваги місцевий господарський суд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 апеляційну скаргу у справі №910/1786/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Буравльов С.І., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/1786/21, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України, а також встановлено Акціонерному товариству "Страхова компанія "Інго" строк на подання відзиву на апеляційну скаргу 15 днів з дня отримання копії ухвали.

До суду 17.06.2021 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому Акціонерне товариство "Страхова компанія "Інго" просить залишити без змін оскаржуване рішення суду, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи убачається, що 07.06.2007 між Закритим акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Перша лізингова компанія" (страхувальник) укладено генеральний договір страхування №47-07 по страхуванню засобів транспорту, цивільної відповідальності та від нещасних випадків.

Як убачається з п. 68 Бордеро №02_19 до генерального договору страхування №47-07, застраховано майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням або розпорядженням транспортним засобом марки "Skoda Octavia" д.н.з. НОМЕР_1 .

Страховим сертифікатом до договору страхування №250587060.18 підтверджується, що позивач прийняв на страхування транспортний засіб "Skoda Octavia" д.н.з. НОМЕР_1 на випадок пошкодження внаслідок страхових подій (випадку), зокрема, пошкодження чи знищення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Також, як убачається з ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.08.2020 у справі №361/4973/20, 14.12.2019 водій ОСОБА_1 , керуючи у стані алкогольного сп`яніння власним технічно справним автомобілем ВАЗ-2101 д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Ярослава Мудрого в м. Бровари Київської області, при під`їзді до перехрестя з вул. Грушевського не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого близько 19 години 20 хвилин, проявляючи злочинну самовпевненість та легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, допустив наїзд на автомобіль "Fiat Scudo" д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився попереду в попутному напрямку на сигнал світлофора, що забороняє рух. Вказане спричинило зіткнення автомобіля "Fiat Scudo" д.н.з. НОМЕР_3 з розташованим попереду автомобілем "Skoda Octavia" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 . Окрім цього, відбулось зіткнення автомобіля ВАЗ-2101 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 з автомобілем "Chevrolet Aveo" д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4 , який стояв праворуч на смузі попутного руху. В результаті необережних злочинних дій ОСОБА_1 пасажиру його автомобіля ОСОБА_5 спричинено перелом тіла грудини в середній третині, що, згідно з висновком судово-медичної експертизи №15/Е від 24.01.2020, відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Під час руху водій ОСОБА_1 грубо порушив вимоги п. п. 2.9 "а" та 13.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, який перевозиться, і стану транспортного засобу водій повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Допущені обвинуваченим порушення Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками у вигляді заподіяння ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Зазначеною ухвалою ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження №0001905 від 14.12.2019 закрито.

Відповідно до рахунку-акту виконаних робіт №АСК-2020054 від 25.02.2020 та ремонтної калькуляції №2259750 від 13.01.2020 вартість відновлювального ремонту автомобіля "Skoda Octavia" д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди склала 56870,36 грн без ПДВ.

Страховим актом №2851288 від 28.09.2020 дорожньо-транспортну пригоду, що відбулася 14.12.2019, та у результаті якої було пошкоджено вищевказаний транспортний засіб, визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування у розмірі 56870,36 грн.

Відповідно до платіжного доручення №15861 від 05.10.2020 позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на користь страхувальника у розмірі 56870,36 грн.

Також місцевим господарським судом встановлено, що станом на день настання дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність власника транспортного засобу "ВАЗ 2101" д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Еталон" на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АО №4615052 зі встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 130000,00 грн та франшизою у сумі 2600,00 грн.

З огляду на викладене, Акціонерне товариство "Страхова компанія "Інго" звернулося до відповідача з претензію №2259750 від 28.10.2020 про сплату страхового відшкодування, яку Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Еталон" отримало 30.10.2020. Проте, результати розгляду вказаної претензії відповідачем у матеріалах справи відсутні.

У зв`язку з тим, що відповідач не здійснив сплату страхового відшкодування у добровільному порядку, Акціонерне товариство "Страхова компанія "Інго" звернулося з даним позовом до суду.

Відповідач, у свою чергу, заперечуючи проти позову, зазначив, що при розрахунку страхового відшкодування Акціонерне товариство "Страхова компанія "Інго" не застосувало коефіцієнт фізичного зносу, який становить 0,35. Вказане, на переконання відповідача, підтверджується висновком суб`єкта оціночної діяльності Воротняка Ю.В. та витягом з програми "AudaHistory" до програмного продукту "Audatex", відповідно до якого автомобіль "Skoda Octavia" д.н.з. НОМЕР_1 неодноразово ремонтувався.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції з огляду на положення ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 22, 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та умови полісу серія АО №4615052 прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

З наведеними висновками місцевого господарського суду погоджується і колегія суддів та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Як було встановлено вище, відповідно до ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.08.2020 у справі №361/4973/20 дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог п. п. 2.9 "а" та 13.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як обґрунтовано зазначено місцевим господарським судом, у разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. В таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При цьому, нового зобов`язання з відшкодування збитків у такому випадку не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Таким чином, за суброгацією відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні (зміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. З огляду на викладене, суброгація допускається тільки у договорах майнового страхування і правовою підставою її застосування є ст. 993 ЦК та ст. 27 Закону України "Про страхування".

Відносини між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Еталон" як страховиком, та власником автомобіля "ВАЗ 2101" д.н.з. НОМЕР_2 як страхувальником, врегульовані полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО №4615052.

Таким чином до спірних правовідносин сторін підлягають застосуванню положення ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування".

Відповідно до вищевказаних норм до позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до відповідача, як страхувальника цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації ОСОБА_1 транспортного засобу "ВАЗ 2101" д.н.з. НОМЕР_2 .

Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" врегульовані відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і він спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За змістом ст. 14 цього закону страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За приписами п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як правомірно встановлено судом першої інстанції, у зв`язку з укладенням відповідачем з власником автомобіля "ВАЗ 2101" д.н.з. НОМЕР_2 полісу страхування цивільно-правової відповідальності, Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "Еталон" прийняло на себе обов`язок відшкодовувати завдану шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації вказаного транспортного засобу.

З метою отримання страхового відшкодування позивач звернувся до відповідача з претензією №2259750 від 28.10.2020 про виплату страхового відшкодування у розмірі 56870,36 грн, виплаченого позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 14.12.2019.

При цьому, згідно з ч. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відтак, оскільки полісом серії АО №4615052 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну у розмірі 130000,00 грн та франшизу в сумі 2600,00 грн, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо обґрунтованості вимог позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" страхового відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації ОСОБА_1 транспортного засобу "ВАЗ 2101" д.н.з. НОМЕР_2 , у розмірі 54270,36 грн (56870,36-2600,00).

Щодо доводів відповідача з приводу незастосування коефіцієнту фізичного зносу при розрахунку суми страхового відшкодування, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Пунктами 1.6 та 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003, визначено, що відновлювальний ремонт передбачає здійснення комплексу операцій через заміну складових частин або відновлення справності/роботоздатності ТЗ (транспортного засобу) за формулою визначення вартості ремонту урахуванням коефіцієнта фізичного зносу ТЗ.

За змістом п. п. 7.38 та 7.39 вказаної методики, коефіцієнт фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ (колісного транспортного засобу), строк експлуатації яких не перевищує:

- 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД;

- 7 років - для інших легкових КТЗ;

- 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД;

- 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів;

- 5 років - для мототехніки.

Винятками стосовно використання зазначених вимог є:

а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний);

б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини));

в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ;

г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики;

ґ) КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 до цієї Методики.

Як убачається з наданого відповідачем висновку суб`єкта оціночної діяльності Воротняка Ю.В., коефіцієнт фізичного зносу застрахованого транспортного засобу "Skoda Octavia" д.н.з. НОМЕР_1 на дату ДТП становив 0,35.

Також, на підтвердження доводів щодо необхідності застосування коефіцієнта фізичного зносу для визначення суми страхового відшкодування відповідач надав витяг з програми "AudaHistory" до програмного продукту "Audatex". На переконання скаржника, вказаним витягом підтверджуються обставини, що автомобіль "Skoda Octavia" д.н.з. НОМЕР_1 неодноразово ремонтувався.

Натомість, як правомірно встановлено місцевим господарським судом, значення коефіцієнту фізичного зносу застрахованого позивачем автомобіля марки "Skoda Octavia" д.н.з. НОМЕР_1 2016 року випуску, приймається таким, що дорівнює нулю, оскільки на момент настання дорожньо-транспортної пригоди (14.12.2019) строк експлуатації вказаного транспортного засобу не перевищував визначених у п. 7.38 методики строків. При цьому, з наданих відповідачем до матеріалів справи висновку суб`єкта оціночної діяльності та витягу з програми "AudaHistory" до програмного продукту "Audatex" неможливо встановити факт проведення відновлювального ремонту автомобіля до настання спірної ДТП, який би входив до переліку виключень, визначених п. 7.39 методики, для застосування коефіцієнту фізичного зносу.

Наведеними обставинами спростовуються аргументи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, з приводу незастосування коефіцієнту фізичного зносу при розрахунку суми страхового відшкодування.

За вказаних обставин, Господарський суд міста Києва прийшов до обґрунтованих висновків щодо задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго" та стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" страхового відшкодування у порядку суброгації у сумі 54270,36 грн

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 у справі №910/1786/21 прийнято з повним та усебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги та відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною, а тому прийнята постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 у справі №910/1786/21 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Еталон".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В.Андрієнко

С.І. Буравльов