ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.07.2021 Справа № 920/556/21
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Яковенка В.В., за участю секретаря судового засідання Саленко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/556/21 в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом: департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул. Садова, 33, )

до відповідача: фізичної особи-підприємця Морозова Євгена Вікторовича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

про стягнення 18401,30 грн.,

представники сторін:

позивача Ромась І.М.,

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Сумської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача 18401,30 грн. заборгованості за договором № УМКВ-0813 від 14.04.2015 оренди нерухомого майна, з яких: 16208,98 грн. заборгованість з орендної плати, 2192,32 грн. пеня, а також судові витрати в сумі 2270,00 грн.

Ухвалою суду від 31.05.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 29.06.2021.

Ухвалою суду від 29.06.2021 задоволено клопотання сторін і відкладено розгляд справи по суті на 20.07.2021.

Ухвалою суду від 20.07.2021 відкладено розгляд справи по суті на 29.07.2021.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч. 1 ст. 252 ГПК).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 ГПК).

Відповідно до ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних в справі матеріалів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, враховуючи наступне.

14.04.2015 між Управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради (позивач - орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Морозовим Євгеном Вікторовичем (відповідач - орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна УМКВ-0813.

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування (в оренду) на умовах визначених цим Договором, нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Суми, проспект М.Лушпи, 22, площею 14,6 кв.м, право на оренду яких орендар набув на підставі наказу управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 01.04.2015, № 10.01-10/66. Нерухоме майно передається в оренду для розміщення фотоательє.

Згідно з п. 2.1 договору об`єктом оренди є нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення загальною площею 14,6 кв.м, розміщені на І поверсі за адресою: м. Суми, проспект М.Лушпи, 22, що знаходяться на обліку в орендодавця.

У відповідності до п. 3.1 договору відповідач вступає у строкове платне користування об`єктом оренди з моменту підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди, що є додатком № 3 до договору.

Орендна плата за об`єкт оренди розраховується на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Суми та пропорції її розподілу, затвердженої відповідним рішенням Сумської міської ради. Розрахунок орендної плати є додатком № 4 до цього договору (п. 4.1. договору).

За п. 4.2 договору нарахування орендної плати починається з дати підписання акту приймання передачі об`єкта оренди.

Орендна плата щомісячно перераховується не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням ПДВ (п. 4.3 договору).

Відповідно до п. 10.1 договору строк дії договору встановлюється на два роки одинадцять місяців з 14 квітня 2015 року по 14 березня 2018 року.

На підставі рішення Сумської міської ради від 04.05.2016 року № 735-МР створено Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, а Управління майна комунальної власності Сумської міської ради реорганізоване шляхом приєднання до новоствореного Департаменту.

Згідно з ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Отже, враховуючи вищевикладене, саме позивач на даний час є орендодавцем у зобов`язанні.

Відповідно до п.п. 4.7, 4.8 за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату орендної плати орендар сплачує пеню до міського бюджету у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування орендної плати припиняється з дня наступного за днем підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди орендодавцю.

На виконання умов договору на підставі акту прийняття-передачі нерухомого майна від 14.04.2015 позивач передав, а відповідач прийняв в оренду нежитлові приміщення за адресою: м. Суми, проспект М.Лушпи, 22, площею 14,6 кв.м.

31.08.2020 між позивачем та відповідачем було укладено угоду про дострокове розірвання договору оренди та підписано акт приймання-передачі, яким приміщення було повернуто орендодавцю та за п.3 якого орендар зобов`язується сплатити орендну плату по момент здачі приміщення.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що за користування орендним майном відповідач не погасив заборгованість з орендної плати за договором, тому відповідний борг, який виник з 01.11.2019 по 31.08.2020, складає 16208,98 грн.

Визначення орендної плати міститься у пункті 1 статті 286 Господарського кодексу України, згідно з яким орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. При цьому пункт 4 статті 286 Господарського кодексу України встановлює, що строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Згідно з положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина перша статті 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Розмір заборгованості відповідача підтверджується розрахунком суми позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

За частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем орендної плати за договором оренди нерухомого майна від 14.04.2015 № УМКВ-0813 в сумі 16208,98 грн. за період з 01.11.2019 по 31.08.2020.

Згідно з п. 3 ч. 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Пунктом 4.7 договору визначено, що за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату орендної плати орендар сплачує пеню до міського бюджету у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

За ч.ч. 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч.1 статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

У відповідності до статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Нарахування позивачем відповідачеві пені повинно відповідати встановленим правилам. Так, на підставі ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Умовами договору сторони не погодили інший період нарахування пені.

Згідно з поданим позивачем розрахунком пеня нарахована за період з 01.11.2019 по 31.01.2021 і становить 2192 грн. 32 коп.

Таким чином, розрахунок пені проведений позивачем поза межами строку встановленого вищенаведеною нормою ст. 232 ГК України.

Судом здійснено перерахунок пені за кожен місяць окремо за період з 01.07.2020 по 31.12.2020, з врахуванням встановленого договором строку оплати- не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним та застосовуючи обмеження шестимісячним нарахуванням, тому сума пені, що підлягає до задоволення складає 887,49 грн.

Судові витрати на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача підлягає стягнення 2109,06 грн витрат позивача на оплату судового збору.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Морозова Євгена Вікторовича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул. Садова, 33, ) 16208,98 грн. (шістнадцять тисяч двісті вісім гривень 98 копійок) заборгованості з орендної плати, 887,49 грн. (вісімсот вісімдесят сім гривень 49 копійок) пені, 2109,06 грн. (дві тисячі сто дев`ять гривень 06 копійок) витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Згідно зі статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 29.07.2021.

Суддя В.В. Яковенко