УХВАЛА

м. Київ

29.07.2021Справа № 910/5955/21
Суддя Мудрий С.М., розглянувши матеріали справи

за позовом керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі

Первомайської міської ради Миколаївської області

Комунального підприємства Первомайської міської ради "Затишок"

до ОСОБА_1

про стягнення 116 033,24 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Первомайської міської ради Миколаївської області, комунального підприємства "Затишок" Первомайської міської ради звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 116 033,24 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2021 зобов`язано Департамент з питань реєстрації КМДА протягом п`яти днів з моменту отримання запиту суду надати інформацію про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ).

17.05.2021 до канцелярії суду надійшла відповідь на запит.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов.

09.06.2021 на електронну адресу суду та 10.06.2021 поштовим зв`язком від відповідача надійшли два аналогічні клопотання про надсилання копія документів.

18.06.2021 через канцелярію суду відповідач подав відзив, в якому відповідач заперечував проти позову, просив суд відмовити та застосувати наслідки пропуску позовної давності.

06.07.2021 на адресу суду від Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області надійшла відповідь на відзив та заперечення на заяву про застосування строку позовної давності, від відповідача - клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

15.07.2021 на адресу суду від Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області надійшло заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

15.07.2021 на адресу суду від Первомайської міської ради Миколаївської області надійшло заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовну заяву керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Первомайської міської ради Миколаївської області, Комунального підприємства Первомайської міської ради "Затишок" до ОСОБА_1 про стягнення 116 033,24 грн. необхідно залишити без розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 зазначено, що питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII "Про прокуратуру", який набрав чинності 15.07.2015. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи його законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1 - 3 частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

На необхідності обґрунтування прокурором наявності підстав для представництва наголосила Велика Палата Верховного Суду й у постанові від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, зазначивши, що системне тлумачення абзацу 1 частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Водночас у розумінні положень пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. При цьому розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Враховуючи, що повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, тому суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (пункт 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц.

При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц зазначено, що якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази про вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

Позов у даній справі подано прокурором в інтересах держави в особі Первомайської міської ради Миколаївської області та Комунального підприємства Первомайської міської ради "Затишок", а позовні вимоги із посиланнями на положення статей 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та статті 53 Господарського процесуального кодексу України обґрунтовано тим, що внаслідок неодержання плати за використання ОСОБА_1 нерухомого комунального майна Первомайська міська рада Миколаївської області та КП Первомайської міської ради "Затишок" були позбавлені можливості отримувати прибуток від комунального майна, що в свою чергу, ускладнило можливість реалізації ними своїх повноважень та негативно вплинуло на складову місцевого бюджету міста Первомайськ.

Прокурор у позовній заяві вказав, що він пред`явив даний позов в інтересах держави, враховуючи, що безоплатне користування відповідачем комунальним майном спричинило неотримання місцевим бюджетом доходу, з чого вбачається порушення інтересів держави. У даному випадку наявний як держаний, так і суспільний інтерес.

Щодо зазначених доводів прокурора суд зазначає таке.

Відповідно до положень ст. 140 Конституції України Місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до ч. 1, 2, 5, 6 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Органам місцевого самоврядування законом можуть надаватися окремі повноваження органів виконавчої влади, у здійсненні яких вони є підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України бюджетна система України ґрунтується на одному з таких принципі як принцип самостійності - Державний бюджет України та місцеві бюджети є самостійними.

Враховуючи вищевикладене, суд не погоджується з доводами прокурора про те, що неотримання місцевим бюджетом доходу у вигляді несплачених орендних платежів порушує інтереси держави та не обґрунтовується прокурором, яким чином неотримання місцевим бюджетом доходу впливає на інтереси держави.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 вказала, що господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, в якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності (пункт 42 постанови). У випадку звернення прокурора з позовом до суду в інтересах держави в особі компетентного органу фактичним позивачем є держава, і саме вона набуває процесуальної дієздатності та є учасником справи (пункт 51 постанови).

У постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду також звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (пункти 45, 47 постанови).

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 18.08.2020 у справі № 914/1844/18, від 08.12.2020 у справі № 908/1664/19.

Крім того, у пункті 38 постанови від 15.09.2020 у справі №469/1044/17 Велика Палата Верховного Суду вказала, що за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави і в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема, будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем. У такій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу як сторони правочину має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів, не реагуючи на повідомлення прокурора про наявність підстав для звернення до суду (абзац третій частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру"; див. також висновки, висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 (пункти 77-83)).

Подібні за змістом правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 698/119/18, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 922/708/19, від 08.12.2020 у справі № 908/1664/19.

Враховуючи вищевикладене, прокурор у порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", мав до подання позову звернутись до Ради для надання можливості відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Лише після невжиття заходів реагування у розумний строк з боку вказаного органу або немотивованої відмови вжити такі заходи є достатнім аргументом для підтвердження бездіяльності такого органу, що дає підстави прокурору для звернення з позовом до суду в інтересах держави.

Судом встановлено, а прокурором не доведено дотримання порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", зокрема щодо звернення до уповноваженого органу із повідомленням про наявність підстав для подання позову до суду, а відтак відсутні підстави стверджувати, що захист інтересів територіальної громади не здійснює або неналежним чином здійснює орган місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах, оскільки, в матеріалах справи відсутні будь - які листи чи запити чи звернення Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області до Первомайської міської ради Миколаївської області чи Комунального підприємства Первомайської міської ради "Затишок" щодо порушення ОСОБА_1 умов договору оренди нерухомого майна комунальної власності №22.01.09.12 від 01.09.2012, тому суд дійшов до висновку, що фактично даний позов поданий прокурором не в інтересах держави, захист інтересів якої не здійснює або неналежним чином здійснює орган місцевого самоврядування, а в інтересах органу місцевого самоврядування.

Наявні у матеріалах справи лист Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області №3174/03.01-26 від 20.05.2020 та лист Комунального підприємства Первомайської міської ради "Затишок" №138 від 20.05.2020 визнаються судом неналежними та недопустимими в розумінні ст. 76, 77 ГПК України, оскільки, не підтверджують факт звернення прокурора до органу місцевого самоврядування про наявність підстав для подання позову до суду.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що у даному випадку прокурор не підтвердив підстав для представництва інтересів держави на момент звернення до суду позовом, що виключає розгляд заявленого у цій справі позову по суті.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

У пункті 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 зазначено, якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати, і в таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України (залишення позову без розгляду).

Аналогічна правова позиція сформована Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постановах від 19.01.2021 у справі №925/1133/18, від 24.02.2021 у справі № 905/1241/15, від 17.03.2021 у справі № 913/299/18, у справі № 910/8737/19 від 08.04.2021.

Таким чином, позово керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Первомайської міської ради Миколаївської області та Комунального підприємства Первомайської міської ради "Затишок" до ОСОБА_1 про стягнення 116 033,24 грн. суд залишає без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до п.1 ч.3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу відповідачем долучено: акт виконаних робіт від 19.06.2021, ордер серія МК №134966 від 07.06.2021, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №516, договір про надання правової (професійної правничної) допомоги у господарській справі від 07.06.2021, проте даний договір не містить пунктів, на які посилається відповідач у заяві про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (не всі сторінки договору наявні у матеріалах справи). Також відсутні докази оплати відповідачем витрат на правничу допомогу.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги п. 8 ст. 129 цього Кодексу, яким передбачено право учасника справи подати докази на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, суд вважає вирішення питання щодо витрат на професійну правничу допомогу передчасним.

Керуючись ст. 42, п. 4 ч. 1, ч. 2, 4 ст. 226, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Первомайської міської ради Миколаївської області та Комунального підприємства Первомайської міської ради "Затишок" до ОСОБА_1 про стягнення 116 033,24 грн. залишити без розгляду.

2. Повідомити учасників справи, що інформація по справі, що розглядається, доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

3. Повідомити учасників справи, що відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

4. Повідомити учасників справи, відповідно ч. 1 ст. 255 ГПК України ухвала підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

СуддяС.М. Мудрий