Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Флеш-Р"
про визначення розміру судових витрат відповідача у справі
за позовом Приватного акціонерного товариства "Трикотажна фабрика "Роза"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Флеш-Р"
про стягнення 625 000,00 грн.
Представники сторін: не викликалися
Приватне акціонерне товариство "Трикотажна фабрика "Роза" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Флеш-Р" (відповідач) про стягнення 625 000,00 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 позов задоволено повністю.

20.07.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Флеш-Р" про визначення розміру судових витрат відповідача у справі № 910/11892/20, якою останній просить суд вирішити питання про судові витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

З огляду на викладене, дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Флеш-Р" про визначення розміру судових витрат відповідача у справі № 910/11892/20, суд дійшов висновку про відсутність необхідності викликати сторони в судове засідання для розгляду вказаної заяви.

У поданій заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Флеш-Р" зазначає, що 15.07.2021 Господарським судом міста Києва винесено рішення у справі № 910/11892/20.

Відтак посилаючись на положення ст. 129 та 244 Господарського процесуального кодексу України представник відповідача просить суд прийняти додаткове рішення та вирішити питання про судові витрати на професійну правничу допомогу пов`язаних з розглядом позову Приватного акціонерного товариство "Трикотажна фабрика "Роза" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Флеш-Р" про стягнення 625 000,00 грн.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, 20.07.2021 представником відповідача адвокатом С.В. Антонюк було подано заяву щодо розміру судових витрат, в якій зазначалось що для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу понесені відповідачем, на підтвердження яких, представником було надано договір № 49 від 22.09.2020, додаткову угоду № 1 про внесення змін та доповнень до договору про надання правової допомоги № 49 від 22.09.2020 та платіжне доручення № 5721 від 22.09.2020.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частини 1 та 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Отже, судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 позов задоволено повністю.

Так, положеннями ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1)на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, аналіз статей 123, 126 та 129 Господарського процесуального кодексу України дає підстави дійти беззаперечного висновку, що витрати на професійну правничу допомогу є складовою частиною витрат, що входять до інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки судом було встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 позов задоволено, то за таких підстав враховуючи положення ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи наведені вище норми процесуального законодавства та зважаючи на викладене, суд вважає, що подана представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Флеш-Р"" заява про визначення розміру судових витрат відповідача у справі № 910/11892/20 є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 237 та 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Флеш-Р"" щодо визначення розміру судових витрат відповідача у справі № 910/11892/20 - відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено на підписано 27.07.2021

Суддя С. В. Стасюк