ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2021м. ДніпроСправа № 904/4891/21

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Імекс" м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Бурдикіної Аліни Геннадіївни м. Кам`янське

про стягнення суми боргу в розмірі 6594грн.

Без представників сторін.

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВ Імекс" звернулось до Фізичної особи-підприємця Бурдикіної Аліни Геннадіївни з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 6594грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з оплати наданих послуг перевезення вантажу за договором - заявкою №11032021/1 від 11.03.2021.

Позивач зазначає, що на підставі укладеного між сторонами договору-заявки №11032021/1 від 11.03.2021 відповідачу були надані послуги з перевезення вантажу за маршрутом: м. Неборівка, Житомирської обл., Україна - м. Дортмунд, Німеччина. 12.03.2021 вантажівку, держ. № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , було завантажено у м.Неборівка, а 19.03.2021 вантаж було доставлено і розвантажено у м. Дортмунд. Доказом цього є CMR (міжнародна товарно-транспортна накладна) від 12.03.2021 та Lieferschein (накладна) №030 від 12.03.2021.

Відповідно до положень договору-заявки №11032021/1 від 11.03.2021 відповідач мав оплатити вартість послуг в розмірі 1300євро (в еквіваленті за курсом Національного банку України на день вивантаження) протягом 5 днів після отримання сканованих копій документів.

Позивач вказує, що станом на 19.03.2021 курс Національного банку України становив 32,9785грн. за 1 євро, тому вартість наданих послуг складала 42872грн.05коп.

Позивач зазначає, що 19.03.2021 засобами електронного зв`язку відповідачу були направлені рахунок №38 від 19.03.2021, акт №000000013е від 19.03.2021, CMR від 12.03.2021, Lieferschein №030 від 12.03.2021.

Крім того, на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату боргу №21 від 20.04.2021. Вказана вимога була отримана відповідачем 27.04.2021. Платіжним дорученням №127808084 від 29.04.2021 відповідач перерахував позивачу 36278грн.05коп. Позивач стверджує, що несплаченим залишився борг в розмірі 6594грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Положеннями частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 направлена відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Поштова кореспонденція з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 повернулась до суду з відміткою підприємства зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно із частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України до Єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_1 .

Положеннями частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, відповідача відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про розгляд господарським судом справи №904/4891/21.

Відмітка пошти на відправленні з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 проставлена 07.06.2021. Таким чином, останнім днем для подачі відповідачем відзиву до суду було 22.06.2021.

Враховуючи, що від відповідачем відзив на позовну заяву не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією позивача, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

Предметом доказування у справі є наявність або відсутність порушення відповідачем зобов`язань щодо оплати послуг, наданих згідно договору-заявки №11032021/1 від 11.03.2021.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВВ Імекс" (далі - перевізник) та фізичною особою - підприємцем Бурдикіною Аліною Геннадіївною (далі - експедитор) укладений договір - заявка №11032021/1 від 11.03.2021 (далі - договір).

Договором встановлено, що маршрут перевезення: Україна (Житомир) - Німеччина (Дортмунд).

В договорі визначено, що адреса пункту завантаження - м. Неборівка, Житомирської обл., Україна.

В графі вантажоодержувач, країна, адреса, телефон, факс вказано - Kaufland Logistik VZ GmbH & Co. KGVZ Dortmund.

Дата та час доставки - 16.03.2021 - 19.03.2021.

Договором - заявкою №11032021/1 від 11.03.2021 визначено, що оплата здійснюється гривнями за курсом НБУ на день вивантаження. Загальна вартість послуг становить 1300 євро.

Розрахунок здійснюється протягом 5 днів після отримання скан копій документів.

В договорі - заявці №11032021/1 від 11.03.2021 вказано, що перевезення здійснюється транспортним засобом з державними номерами НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

Вказаний договір підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень.

Пунктом 1 частини першої статті 208 Цивільного кодексу України встановлено, що правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою (ч.ч.1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов`язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

Частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України також передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч.1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов`язки.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що внаслідок підписання між позивачем та відповідачем договору-заявки №11032021/1 від 11.03.2021, між сторонами має місце договір перевезення. При цьому сторонами узгоджено усі необхідні істотні умови для даного виду правочинів: узгоджено маршрут перевезення, строки доставки вантажу, транспорт, вартість, строки оплати.

На підтвердження здійснення перевезення вантажу за договором - заявкою №11032021/1 від 11.03.2021, позивачем надана міжнародна транспортна накладна CMR від 12.03.2021.

Відповідно до змісту вказаної накладної транспортним засобом з номерними знаками НОМЕР_1 / НОМЕР_2 здійснене перевезення за маршрутом м. Неборівка, Житомирської обл., Україна до Німеччини м. Дортмунд.

Дата завантаження 12.03.2021, вантаж був доставлений 19.03.2021, що підтверджується відповідними печатками вантажоотримувача.

Накладна CMR від 12.03.2021 підписана сторонами без зауважень та заперечень до неї.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач належним виконав свої зобов`язання з перевезення вантажу згідно договору-заявки №11032021/1 від 11.03.2021.

На оплату наданих послуг позивач виставив відповідачу рахунок №38 від 19.03.2021 на суму 42872грн.05коп.

Відповідно до інформації з офіційного Інтернет сайту Національного банку України, офіційний курс гривні до євро станом на 19.03.2021 (дата доставки вантажу) складав 32,9785грн. за 1 євро.

Таким чином, позивачем правильно визначений еквівалент 1300 євро (вартість послуг з перевезення згідно договору-заявки №11032021/1 від 11.03.2021) до української гривні.

Як вбачається зі змісту договору-заявки №11032021/1 від 11.03.2021, розрахунок здійснюється протягом 5 днів після отримання скан копій документів.

Позивач направив на адресу відповідача вимогу №21 від 20.04.2021. Відповідно до змісту вказаної вимоги позивач просить відповідача сплатити заборгованість згідно договору-заявки №11032021/1 від 11.03.2021 протягом 7 календарних днів.

До вказаної вимоги позивачем долучені договір-заявка №11032021/1 від 11.03.2021, рахунок №38 від 19.03.2021, акт наданих послуг №000000013е від 19.03.2021, CMR накладна від 12.03.2021 та накладна №30 від 12.03.2021.

В якості доказів направлення вимоги №21 від 20.04.2021 на адресу відповідача, позивачем надані: поштова накладна №293, фіскальний чек підприємства зв`язку від 21.04.2021, опис вкладення у цінний лист №293.

Відповідно до інформації з сервісу відстеження поштових пересилань на офіційному Інтернет сайті Укрпошти, поштове пересилання за номером 293 було отримане відповідачем 27.04.2021.

Таким чином, відповідач був зобов`язаний сплатити вартість послуг, наданих згідно договору-заявки №11032021/1 від 11.03.2021 в строк до 05.05.2021 (включно).

Відповідач розрахувався за надані послуги частково, сплативши позивачу грошові кошти у сумі 36278грн.05коп., що підтверджується платіжним дорученням №127808084 від 29.04.2021. В призначенні платежу у платіжному дорученні №127808084 від 29.04.2021 зазначено, що оплата здійснюється за міжнародні транспортні послуги згідно рахунку №38 від 19.03.2021.

Таким чином, залишилась несплаченою вартість наданих послуг згідно договору-заявки №11032021/1 від 11.03.2021 на суму 6594грн.00коп. Докази оплати вказаної суми відповідачем в матеріалах справи відсутні. Строк оплати вказаної суми боргу є таким, що настав.

Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 6594грн.00коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Враховуючи задоволення позовних вимог та відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, на відповідача покладаються витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 2270грн.00коп.

Керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст. 3, 4, 13, 41, 42, 74, 76-80, 86, 91, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Імекс" до фізичної особи-підприємця Бурдикіної Аліни Геннадіївни про стягнення суми боргу в розмірі 6594грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Бурдикіної Аліни Геннадіївни (ідентифікаційний код: НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Імекс" (ідентифікаційний код: 32156999; місцезнаходження: 02093, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 11) суми боргу в розмірі 6594грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270грн.00коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області в строки, передбачені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 26.07.2021.

Суддя Р.Г. Новікова