ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.07.2021 Справа № 905/880/21 Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Тверська, б.5, Київ, 03680, )

в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (пр. Дмитра Яворницького, б. 108, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49602, )

до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (85670, Донецька обл.,м.Вугледар, вул. Магістральна, б. 4, )

про стягнення штрафу у розмірі 45475,00 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Предмет та підстави спору

На розгляд Господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про стягнення штрафу у розмірі 45475,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що під час контрольного зважування вагону №66934605 відправленого за накладною №52311602 від 24.12.2020 було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою 2360 кг. Тобто відповідачем допущено невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №66934605 тій, що зазначена у накладній №52311602 від 24.12.2020, чим порушено вимоги статей 118 та 122 Статуту залізниць України, у зв`язку із чим позивачем нарахований штраф у розмірі 45475,00 грн.

На підтвердження вищезазначених обставин, позивач до матеріалів справи надав належним чином засвідчені копії: накладної №52311602 від 24.12.2020, №46509428 від 29.12.2020; №46431730 від 27.12.2020; актів загальної форми №1439/1П від 27.12.2020, №3115/В від 27.12.2020; №3132/В від 29.12.2020; №3133/В від 29.12.2020; №5580 від 27.12.2020; АРМ ПКО №30521 від 27.12.2020; АРМ ПКО №30553 від 29.12.2020; АРМ ПКО №30555 від 30.12.2020; оригіналу комерційного акту №463003/158 від 27.12.2020; копію комерційного акту №463003/158/51 від 27.12.2020 з відмітками станції призначення; копію технічного паспорту ваг №89 станції Пологи; копію протоколу зважування вагонів від 28.12.2020; копію протоколу зважування вагонів від 29.12.2020; копію протоколу зважування вагонів від 29.12.2020; копію протоколу зважування вагонів №52 від 27.12.2020; копію наказу №21 від 11.02.2020 щодо відповідальних працівників станції Пологи бути відповідальними особами на підписання від імені залізниці комерційних актів; копію робочої інструкції №9201 від 25.11.2017 Фольц Н.В.; копію посадової інструкції №9044 від 25.02.2020 Ковтуна В.І.; копію наказу №29/ДС від 09.01.2020; копію витягу із книги обліку контрольних зважувань за період від 25.12.2020 по 29.12.2020; витяг з книги телеграм станції Пологи з 27.12.2020 по 30.12.2020; Копію накопичувальної картки №30120486 від 30.12.2020.

Заперечення учасників процесу

Відзив на позов

02.04.2021, через канцелярію суду, від Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», надійшов відзив на позовну заяву про стягнення штрафу №1297 від 07.06.2021 (вх.№12759/21).

Відповідач вказує, що зважування та завантаження вугілля у вагони на підприємстві відповідача здійснювалося на 200 тонних вагонних вагах справних і минулих державну повірку, а в комерційному акті №463003/158 від 27.12.2020 зазначено, що переваження на ст. Пологи здійснювалося на 150 тонних вагах, без урахування похибки та вивантаження вугілля з вагонів, а різниця в масі виведена в результаті простих арифметичних дій. Відповідач вважає, що позивач не зважував тару (вагони) без вантажу, у той час, як їх вага не завжди відповідає маркуванню на вагонах.

На думку відповідача, протокол зважування вагонів від 28.12.2020 та 29.12.2020 не може бути належним доказом зважування вагонів та визначення маси вантажу у них з огляду на невідповідність вимогам інструкції «Про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті» зареєстрованої Міністерством юстиції України 11.10.2012 за № 1716/22028, адже був складений шляхом вписування вручну номерів вагонів та маси вантажу, а не шляхом друкування.

Відповідач зауважив, що позивачем до означеного протоколу зважування станцією Пологи Придніпровської залізниці не надані матеріали фотофіксації вагонів, у той час як іншими станціями вони надаються.

Крім того, відповідач заперечує проти твердження позивача, що при перевірці вантажу у вагоні №66934605, які прибули з комерційним актом попутної станції Пологи Придніпровської залізниці №463003/158 від 27.12.2020, не було виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції і фактичною наявністю та станом вантажу з огляду на ненадання позивачем акту зважування вагонів на станції призначення.

Також, у відзиві відповідач посилається на факт наявності кредиторської заборгованості Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», яка має динаміку до збільшення і становить 1348442 тис. грн, а заборгованість по заробітній платі перед працівниками підприємства складає 33142 тис. грн. До того ж, з грудня 2019 року підприємство час від часу знаходилось у цілозмінному простої. З урахуванням викладеного, відповідач просить суд винести рішення відповідно до існуючої судової практики розгляду подібних спорів в судах та враховуючи статтю 233 Господарського кодексу України, яка передбачає зменшення штрафних санкцій у разі важкого майнового стану сторін які беруть участь у зобов`язанні. Справу відповідач просить розглянути без участі представника Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1».

Відповідач подав до суду довідку про наявність заборгованості із заробітної плати на Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське» та копії: статуту підприємства та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наказу Міністерства енергетики України від 02.06.2021 № 30-к/к, актів цілозмінних простоїв Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», технічного паспорту № 0361 засобу вагоновимірювальної техніки, балансу підприємства на 31 березня 2021, звіту про фінансові результати за 1 квартал 2021.

Відповідь на відзив

06.07.2021, року через канцелярію суду, від Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшла відповідь на відзив б/н від 01.07.2021 (вх..№14412/21), у якій позивач вказує, що відповідно до накладної №52311602 від 24.12.2020 вантаж завантажено у вагон №66934605 вантажовідправником, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах, правильність даних відомостей вантажовідправника підтверджено його представником за допомогою електронно-цифрового підпису, що не заперечується відповідачем.

Абзацом 3 статті 37 Статуту залізниць України визначено, що вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Як вбачається з графи 26 накладної за спірним перевезенням вантажовідправник визначав масу вантажу у вагоні способом зважування на вагах, тобто таким же самим способом, як і залізниця на станції призначення.

Також позивач вказав, що на станції Пологи відсутні технічні засоби для фото фіксації, а тому останнім не надано таких матеріалів відповідачу.

Також позивач посилається на ст.122 Статуту залізниць України, відповідно до якої штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати нараховується за всю відстань перевезення та зазначає, що у застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи що залізниці у зв`язку з цим збитки.

Посилання відповідача про застосування ст.233 Господарського кодексу України та ст.551 Цивільного кодексу України як на підставу зменшення розміру штрафу позивач вважав безпідставним, адже нарахований штраф відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, а можливості його зменшення не передбачено. В даному випадку санкція є не договірною, а виникає із зазначених положень статуту залізниць України, яким чітко визначений розмір штрафу. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17; від 12.02.2018 у справі №906/434/17 та від 20.03.2018 у справі №925/1025/17.

Хід розгляду справи та процесуальні дії

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24.05.2021 відкрито провадження у справі №905/880/21; справу вирішено розглядати в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та перевірка їх доказами

24.12.2020, Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (вантажовідправник, відповідач) зі станції Південнодонбаська відправило вантажоодержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля», на станцію Кривий Торець, за накладною №52311602 у вагоні №66934605 вугілля кам`яне.

При оформленні вказаної залізничної накладної маса вантажу визначена вантажовідправником у вагоні №53547501 68900 кг, тара - 21800 кг, що підтверджується накладною №51068914 від 06.10.2020.

У накладній вантажовідправником зазначено, що вантаж насипом; вугілля кам`яне, не поіменоване за алфавітом; поверхня вантажу нижче рівня бортів вагону; вантаж промаркірован подовжньою смугою жовтого кольору 200 мм по усій довжині вагону. Вантаж розміщено та закріплено згідно з п. 2,3 гл. 14 Додатку 3 до СМГС.

27.12.2020, на станції Пологи був складений акт загальної форми №3115/В у присутності агента комерційного Ковтун, приймальника поїздів Діденко, ОВР Аляхнович та акт загальної форми №1439/1П від 27.12.2020 про проведення контрольної перевірки маси вантажу на станції Пологи та та подано на переваження.

Відповідно до акту загальної форми АРМ ПКО №30521 від 27.12.2020 встановлено, що вагон №66934605 завантажено понад його вантажопідйомність, проведено перевірка маси вантажу у вагоні. Фактична маса брутто - 94960 кг; тара вагону із ПД 23800 кг; вага за документами 68800 кг; навантаження фактичне 71160 кг, що більше ніж вказано в документах на 2360 кг. ВПД склало 1160 кг. РЗВ склало 160 кг, загрожує безпеці руху, затриман для усунення комерційної невідповідності, для складання комерційного акту за формою ГУ-22. Акт загальної форми АРМ ПКО №30521 від 27.12.2020 складено у присутності агента комерційного ОСОБА_1 , приймальника поїздів ОСОБА_2 , ВОХР Діденко М.С.

На станції Пологи був складений комерційний акт №463003/158 від 27.12.2020, відповідно до якого проведено комерційний огляд і контрольне зважування вагону №66934605 агентом комерційним ОСОБА_1 за груповою накладною вказаною на лицьовій стороні цього акту в присутності: Начальника станції ОСОБА_3 , агента з розшуку ОСОБА_4 , приймальника поїздів ОСОБА_2 , ст.ОВР ОСОБА_5 , ОСОБА_6 була проведена перевірка маси вантажу на справних 150 т. електронних вагах №89 ст.Пологи (повірка 03.09.20). Фактична маса брутто вагона склала 94960 кг, тара вагона з перевізного документа 23800 кг. Маса вантажу нетто за перевізним документом 68800 кг. Фактична маса вантажу нетто 71160 кг, що більше документу на 2360 кг та понад вантажопідйомності вагону на 1160кг. При комерційному огляді вагона було виявлено навантаження насипом. Нижче бортів вагона 200-300мм, тех..скосами пкриття товщиною 20-50мм. Виїмки, заглиблення, окреслення навантаження без порушень. Розвантажувальні люка зачинені на запірний механізм. Перекосу кузова немає, люка закриті. Вагон у технічному стані справний. Дано оперативне повідомлення.

Відповідно до технічного паспорту на засіб вагонновимірювальної техніки №89 станції Пологи міжповірочний інтервал ЗВВТ - 6 місяців, інтервал між оглядами-перевірками ЗВВТ - 3 місяці, повірка виконана 14.06.2020 та 03.12.2020, перевірка ваг проводилась 03.12.2020, про що свідчить відповідні записи у технічному паспорті ваг.

В якості доказів такого оперативного повідомлення відповідача, позивачем подано до суду копію витягу з книги телеграм станції Пологи з 27.12.2020 по 30.12.2020.

Відповідно до протоколу зважування вагонів 2 від 27.12.2020 (сформовано 12:34 год.) у вагоні №66934605 наявне перевантаження у розмірі 2360 кг.

Вагон №66934605 було затримано на станції Пологи Придніпровської залізниці для усунення комерційної несправності шляхом перевантаження надлишку вантажу у вагон №64417306, що підтверджується актом загальної форми (ГУ-23) №3133/В від 29.12.2020, та відправлено на станцію призначення Кривий Торець Донецької залізниці за досилочною накладною №46509428.

Вагон №66934605 після усунення комерційної несправності відправлено зі станції Пологи Придніпровської залізниці на станцію призначення Кривий Торець Донецької залізниці за досилочною накладною №46431730, що підтверджується копією акту загальної форми АРМ ПКО №30553 від 29.12.2020, який складено у присутності: приймальника поїздів ОСОБА_7 , ст. ОВР ОСОБА_8 .

Відвантаження відправленого вугілля з вагону №66934605 до вагону №65241515, також було зафіксовано в акті загальної форми №3132/В від 29.12.2021 та копією акту загальної форми АРМ ПКО №30555 від 30.12.2020.

Відповідно до протоколу зважування вагонів б/н від 29.12.2020 (сформовано 19:04 год.) на станції Пологи, у вагоні №66934605 наявне перевантаження 60 кг. Що є в межах норми.

За інформацією зі станції призначення, яка міститься в розділі «Є» комерційного акту №463003/158/21 від 27.12.2020, під час перевірки маси вантажу різниці проти цього акту не виявлено.

Вказані обставини щодо невідповідності зазначених відповідачем даних маси вантажу стали підставою для нарахування штрафу та звернення позивача з даним позовом до суду.

Оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду

Як встановлено ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За змістом ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Законом України «Про залізничний транспорт» (ст. 3), визначається, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із законів України «Про транспорт», «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Укладення договору перевезення вантажу відповідно до ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644, договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній. Вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

У відповідності до ст. 23 Статуту залізниць України відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно з приписами Правил оформлення перевізних документів встановлено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. Усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, у тому числі графи №№4, 5 та в яких вказується точне та повне найменування одержувача, адреса та його код.

У графі 55 «Правильність внесених відомостей підтверджую» представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, вказаних ним у перевізному документі, (п.2.3. Правил оформлення перевізних документів).

Відповідно до п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Правильність внесених відомостей до залізничної накладної №52311602 від 24.12.2020, як це передбачено пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів, в тому числі щодо маси вантажу, своїм електронним цифровим підписом підтвердила оператор пульта управління Водяницька Людмила Іванівна у п. 55 накладної, а саме у вагоні №66934605 маса вантажу 68800 кг.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Статтею 52 Статуту залізниць України визначені випадки, коли на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу.

Нормами статті 24 Статуту залізниць України встановлено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Згідно з ст. 105 Статуту залізниць України залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що обставини, які можуть слугувати підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами.

Статтею 129 Статуту залізниць України встановлено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

З наведеними вище приписами кореспондуються положення ст. 129 Статуту залізниць України, якими визначено, що обставини, які можуть бути підставою для застосування матеріальної відповідальності за порушення, допущені під час перевезення вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

За змістом вищенаведених положень залізничні перевезення оформляються накладною як обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, що укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача та супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення. Законодавцем встановлено матеріальну відповідальність вантажовідправника за пред`явлення до перевезення вантажу з неправильним зазначенням його маси у накладній та її невідповідності фактичній масі вантажу, який надійшов до станції призначення, у вигляді штрафу в розмірі п`ятикратної провізної плати за все перевезення.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, у розумінні ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який здано до перевезення залізницею.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, судом відхиляються доводи відповідача щодо відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження обставин пов`язаних з невірним зазначенням відповідачем у накладній маси вантажу.

Також, судом відхиляються доводи відповідача щодо різниці між способами зважування спірного вагону та здійснення такого зважування різними ваговимірювальними приладами з огляду на наступне.

Статтею 37 Статуту залізниць України встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Тобто, існує декілька визначених способів встановлення маси вантажів, а саме: шляхом зважування на вагах; підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом; розрахунковим методом; за обміром; умовно.

Порядок та способи визначення маси вантажу наведено у Правилах приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, що за своїм змістом кореспондується зі статтею 37 Статуту залізниць України.

Згідно з п.п. 5, 7 Правил приймання вантажів до перевезення загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 442 від 31 липня 2012 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України № 1716/22028 від 11 жовтня 2012 року, та інших нормативно-правових актів.

На станції Пологи Донецької залізниці визначення маси вантажу за залізничною накладною №52311602 у вагоні №66934605 здійснено шляхом зважування на 150т. вагонних вагах, станції Пологи Донецької залізниці, остання державна повірка яких здійснена 03.12.2020 згідно з технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) №89.

Відповідач визначив вагу вантажу у вагоні №66934605 у накладній №52311602 на вагонних вагах (200 т), заводський №0361.

Наведені вище обставини свідчать, що вантажовідправник визначив масу вантажу у вагоні таким же самим способом (шляхом зважування на вагах), як і залізниця.

В свою чергу різна вантажопідйомність вагонних ваг не призводить до різних значень маси вантажу, що свідчить про безпідставність тверджень відповідача щодо можливості похибки, яка неправомірно не врахована позивачем.

Відповідачем не подано до суду доказів на підтвердження факту наявності похибки та її розміру.

З даних проведення повірки ваг від 03.12.2020, які містяться у паспорті засобу ваговимірювальної техніки №89 похибки не встановлено.

Судом також відхиляються доводи відповідача, що протокол зважування вагонів від 27.08.2020 не може бути належним доказом зважування вагонів та визначення маси вантажу у них з огляду на невідповідність вимогам інструкції «Про порядок застосування засобів вагоновимірювальної техніки на залізничному транспорті», адже був складений шляхом вписування вручну номерів вагонів та маси вантажу, а не шляхом друкування, суд вважає його таким, що не відповідає дійсності з таких підстав.

Відповідно до п.3.4. Інструкції «Про порядок застосування засобів вагоновимірювальної техніки на залізничному транспорті», яка затверджена наказом Міністерства інфраструктури України № 442 від 31.07.2012 та зареєстрована Міністерством юстиції України 11.10.2012 за № 1716/22028, результати зважування на електронних ЗВВТ повинні видаватися у друкованому вигляді, для чого конструкція вагопроцесора має передбачати можливість підключення до нього друкувального пристрою.

У ЗВВТ для статичного зважування, прийнятих в експлуатацію до набрання чинності цією Інструкцією, допускається відсутність друкувального пристрою (п.3.5 Інструкції).

Дослідивши протокол зважування вагонів №52 від 27.12.2020, наявний в матеріалах справи, судом встановлено, що він виконаний шляхом друкування та вписування вручну номерів вагонів та маси вантажу. Таким чином, протокол виготовлений шляхом друкування, відповідно до положень Інструкції.

Крім того, згідно з технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ), заводський №89 станції Пологи Придніпровської залізниці, якими було здійснено переважування, дата прийняття вказаних ЗВВТ в експлуатацію 30.10.2007, а отже до набрання чинності інструкцією «Про порядок застосування засобів вагоновимірювальної техніки на залізничному транспорті - згідно даних, які містяться на офіційному сайті https://zakon.rada.gov.ua/laws/card/z1716-12, яка набрала чинності 05.11.2012, у зв`язку з чим, судом не вбачає порушень вказаної інструкції з огляду на п.3.5 Інструкції, якою передбачена можливість відсутності друкувального пристрою для ЗВВТ, прийнятих в експлуатацією до вказаної дати.

Суд приймає до уваги пояснення представника позивача щодо відсутності на станції Пологи технічних засобів для фотофіксації спірних вагонів на спростування твердження відповідача щодо ненадання позивачем до суду разом із протоколом зважування вагонів від 27.12.2020 матеріалів фотофіксації спірних вагонів.

Також, судом відхиляються доводи відповідача щодо не доведення позивачем правильності зважування вантажу на станції Пологи, оскільки в матеріалах справи містяться належні та допустимі докази на підтвердження повірки ваг, в комерційному акті зазначений спосіб зважування вагону та лист відповідача, яким останній визнав наявне перевантаження у вагоні №66934605

Згідно з п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 118 цього Статуту, а саме у п`ятикратному розмірі від провізної плати. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за всі наслідки, які виникли.

Позивачем наданий розрахунок штрафу, який склав 45475,00 грн. На зворотній стороні залізничної накладної №52311602 від 24.12.2020 містяться відомості щодо розміру провізної плати, а саме вона становить 9095,00 грн.

Судом перевірений розрахунок позивача розміру штрафу, а саме: 9095,00 грн Х 5 = 45475,00 грн та визнано його правильним.

На момент розгляду справи відповідачем доказів сплати зазначеного штрафу на користь позивачем не надано.

Відповідачем подано клопотання про зменшення розміру штрафу до 2 провізних плат.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу судом відхилено судом з огляду на те, що заявлена до стягнення штрафна санкція не є договірною, а випливає із положень Статуту залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає права, обов`язки і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в цьому випадку чітко визначена ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України. Такий штраф стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено. Аналогічна за змістом позиція міститься у висновках Верховного Суду за результатом розгляду досліджуваного питання, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.02.2019 по справі № 914/2339/17, від 27.03.2020 у справі № 917/500/19.

У постанові Верховного Суду від 12.02.2018 у справі №906/434/17 зазначено, що за статтями 2, 11 Закону України "Про залізничний транспорт", залізничний транспорт є однією з важливих базових галузей економіки України, забезпечує її внутрішні та зовнішні транспортно-економічні зв`язки і потреби населення у перевезеннях; діяльність залізничного транспорту, як частини єдиної транспортної системи країни, сприяє нормальному функціонуванню всіх галузей суспільного виробництва, соціальному і економічному розвитку та зміцненню обороноздатності держави, міжнародному співробітництву України; залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують безпеку життя і здоров`я громадян, які користуються його послугами, а також безпеку поїздів, охорону навколишнього природного середовища згідно з чинним законодавством України; безпека руху - комплекс організаційних і технічних заходів, спрямованих на забезпечення безаварійної роботи та утримання в постійній справності залізничних споруд, колій, рухомого складу, обладнання, механізмів і пристроїв.

При застосуванні статті 118 Статуту залізниць слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених у цій статті порушень, встановлених залізницею на станції призначення або під час перевезення та на станції відправлення після пред`явлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Необхідність з`ясування наявності чи відсутності складу цивільного правопорушення у даному випадку відсутня, оскільки позивач звернувся з позовом про стягнення штрафу за неправильну зазначену масу вантажу, а не про стягнення збитків.

У даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає із зазначених положень Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, якими чітко визначено розмір штрафу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, враховуючи інтереси сторін, які заслуговують на увагу, причини неналежного виконання або невиконання обов`язку; суд не має права з власної ініціативи зменшувати розмір штрафу, встановлений статтями 118 та 122 Статуту, виходячи тільки з того, що на думку відповідача, встановлений Статутом розмір штрафу є занадто великим.

Відтак, зменшення розміру штрафу здійснюється на розсуд суду, однак, у спірних правовідносинах відповідачем не доведено винятковість обставин, з якими закон пов`язує можливість зменшити розмір штрафу.

На підставі викладеного, позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 210, 232, 233, 236, 237, 238, 240, Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (85670, Донецька обл., м.Вугледар, вул. Магістральна, б. 4, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Тверська, б.5, Київ, 03680, ) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (пр. Дмитра Яворницького, б. 108, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49602, ) суму штрафу у розмірі 45475 (сорок п`ять тисяч чотириста сімдесят п`ять) грн 00 коп та судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

5. Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до суду апеляційної інстанції у порядку та строки передбаченими ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 26.07.2021.

Суддя Д.М. Огороднік