19.07.2021справа №910/1515/21
за позовом Громадської спілки
про укладення договору,
без участі представників сторін у зв`язку з їх неявкою.
Рішенням господарського суду міста Києва від 12.07.2021 позовні вимоги задоволено; вирішено вважати укладеним з 10.04.2020 договір №01-19/11/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення.

У позовній заяві в розділі «Окремі заяви» позивач повідомив суд про те, що докази надання правничої допомоги та розрахунок її вартості буде надано суду протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення. Про наведене представником позивача заявлено і в судовому засіданні 12.07.2021.

Позивач 14.07.2021 подав суду заяву про розподіл судових витрат та докази щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, в яких Громадська спілка просить стягнути з Товариства 30 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.07.2021 судове засідання з розгляду заяви Громадської спілки призначено на 19.07.2021.

Вказану ухвалу 15.07.2021 було надіслано сторонам, а також про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду заяви позивача представників сторін було повідомлено телефонограмами.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніонком» 16.07.2021 подало суду заперечення на заяву Громадської спілки, в яких вказало про те, що позивачем у судовому засіданні 12.07.2021 не було подано заяву про компенсацію судових витрат з наданням відповідних доказів та не зроблено відповідну заяву до закінчення судових дебатів про надання таких доказів протягом 5 днів після ухвалення рішення суду; крім того, позивачем не було надіслано заяву і додані до неї документи відповідачу.

Представники сторін у судове засідання 19.07.2021 не з`явилися. Представник позивача 16.07.2021 подав суду клопотання про розгляд заяви без його участі. Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з пунктом 3 частини першої, частинами другою і третьою статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частинами першою і третьою статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої і частини п`ятої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За приписами частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

28.02.2021 Громадською спілкою (клієнт) і адвокатським об`єднанням «Гур`єр та партнери» (Об`єднання) укладено договір №01/02/2020 про надання професійної правничої допомоги (далі - Договір), за умовами пункту 1.1 якого клієнт доручає, а Об`єднання приймає на себе зобовязання надавати професійну правничу допомогу (юридичні послуги), які споживаються в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, в обсязі та на умовах, передбачених Договором, а клієнт зобов`язується прийняти її та оплатити Об`єднанню зазначені послуги.

Відповідно до пункту 2.1 Договору обсяг, спосіб надання та вид професійної правничої допомоги (юридичних послуг), яка надається клієнту, визначається Об`єднанням самостійно на основі письмового звернення клієнта (уповноваженої особи клієнта) з конкретним дорученням, під яким сторони розуміють факт надіслання клієнтом на адресу Об`єднання відповідного повідомлення у спосіб, передбачений пунктами 6.8 або 6.9 Договору.

20.11.2020 Об`єднанням і Громадською спілкою укладено додаткову угоду до Договору, за умовами якої:

- клієнт доручає, а Об`єднання зобов`язується надати професійну правничу допомогу у рамках господарського судочинства за позовом клієнта до Товариства (пункт 1);

- сторони дійшли беззаперечної згоди, що для виконання доручення клієнта Об`єднанням надаються такі види правничої допомоги: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів; надання усних/письмових юридичних консультацій, аналіз судової практики; складання, оформлення і надсилання позовної заяви; складання інших процесуальних документів; представництво інтересів клієнта у місцевому господарському суді (пункт 2);

- загальна сума гонорару (винагороди) складає 30 000 грн. та сплачується клієнтом протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати ухвалення місцевим господарським судом судового рішення, яким закінчується провадження (пункт 3).

13.07.2021 Об`єднанням і Громадською спілкою підписано та скріплено печатками акт приймання-передачі надання послуг №1/13/07/21, відповідно до якого у період з 20.11.2020 по 12.07.2021 Об`єднання в межах підготовки та розгляду справи №910/1515/21 було надано клієнту такі види правової допомоги з детальним описом наданих послуг:

- аналіз фактичних обставин справи, формування та збирання доказів, дослідження судової практики у подібних правовідносинах - 4 000 грн., на що було витрачено загалом 4 робочі години;

- складання, оформлення і надсилання позовної заяви з усіма додатками - 10 000 грн., на було витрачено загалом 10 робочих годин;

- складання інших процесуальних документів (відповіді на відзив, клопотань тощо) - 6 000 грн., на що було витрачено загалом 6 робочих годин;

- представництво позивача в судових засіданнях (4 засідання) - 10 000 грн.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом з тим згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 зі справи №922/445/19 зазначила таке.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене у частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої і дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята і шоста статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Дослідивши підписаний 13.07.2021 Об`єднанням і Громадською спілкою акт приймання-передачі надання послуг №1/13/07/21, суд вважає обґрунтованими визначені сторонами суми вартості аналізу фактичних обставин справи, формування та збирання доказів, дослідження судової практики у подібних правовідносинах; складання, оформлення і надсилання позовної заяви з усіма додатками; складання інших процесуальних документів (відповіді на відзив, клопотань тощо).

Що ж до вартості послуг адвоката на представництво позивача в судових засіданнях (4 засідання) у сумі 10 000 грн., то суд вважає за необхідне обмежити розмір судових витрат за представництво позивача у судових засідання у сумі 5 000 грн., оскільки у першому підготовчому засіданні (22.03.2021) представник позивача участі не брав, тривалість засідань 26.04.2021, 07.06.2021 і 12.07.2021 сумарно склала 40 хв., а також враховуючи виступи представника у засіданнях, тобто обсяг наданих адвокатом послуг є неспівмірним із вартістю такої послуги.

Також Товариство зазначило, що в порушення частини дев`ятої статті 80 ГПК України позивачем не було надіслано відповідачу заяву про розподіл судових витрат, а відтак Товариство позбавлене права подати клопотання про зменшення відповідних витрат.

З приводу вказаного слід зазначити, що визначений наведеною частиною статті 80 ГПК України обов`язок однією сторони надсилати іншій стороні докази стосується доказів, що безпосередньо подаються сторонами на підтвердження своїх позовних вимог (позивач) або заперечень проти задоволення позовних вимог (відповідач).

Нормами ГПК України, що регулюють порядок подання доказів на понесення сторонами судових витрат, не зобов`язано сторони надсилати одна одній такі документи.

Крім того, до матеріалів позовної заяви було долучено додаткову угоду від 20.11.2020, укладену Об`єднанням і Громадською спілкою, яка містить перелік видів правничої допомоги, а також сумарну вартість таких послуг, та яка була надіслана відповідачу разом із позовом.

Отже, представник відповідача не був позбавлений права протягом розгляду даної справи подати суду відповідні заперечення, а також ознайомитися з матеріалами справи та подати суду клопотання про зменшення відповідних витрат.

Враховуючи обставини даної справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягає 25 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтею 123, 126, 129 і 244 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Юніонком» (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 31; ідентифікаційний код 30057318) на користь громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» (01021, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 10, офіс 28; ідентифікаційний код 43080257) 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

2. Після набрання даним судовим рішенням законної сили видати відповідний наказ.

3. У стягненні решти суми витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.07.2021.

Суддя О.В. Марченко