ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2021 Справа № 904/5699/20

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2021 у справі №904/5699/20 (суддя Панна С.П.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м.Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровска область

про стягнення 12811,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 12811,32 грн. плати за користування вагонами.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним забиранням відповідачем вагонів на свою під`їзну колію.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2021 у справі №904/5699/20 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" 12811,32 грн. - плати за користування вагонами та 2102,00 грн. витрат на сплату судового збору.

Приймаючи рішення про задоволення позову, місцевий господарський суд виходив з обставин правомірності нарахування позивачем плати за користування вагонами, оскільки несвоєчасне забирання з колій станції Інгулець одержувачем ПрАТ "Інгулецький ГЗК" вантажів, які прибували на його адресу, є порушенням вимог пункту 33 Правил видачі вантажу, статей 46, 47, 125 Статуту залізниць України та пункту 5 Договору №ПР/М-20240/НЮдч від 20.03.2020. Відповідач у свою чергу не спростував доводів позивача, не надав доказів того, що мав можливість прийняти спірні вагони, а також не довів наявність обставин, що могли б бути підставою для відмови у позові з огляду на положення ст.121 Статуту та п.16 Правил користування вагонами і контейнерами.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач (ПрАТ "Інгулецький ГЗК) звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2021 у справі №904/5699/20 в частині стягнення 12811,32 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог АТ "Українська залізниця" відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, що на його думку, призвело до помилкового рішення судом, яке ґрунтується на висновках, зроблених після неповного та необ`єктивного з`ясування всіх дійсних обставин, що мають значення для справи, та є підставою для його скасування. Апелянт вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не приділив уваги наявним доводам відповідача у їх сукупності, судом не було здійснено належного аналізу документального обґрунтування відсутності вини ПРАТ "ІНГЗК", що стало наслідком задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, за відсутності належних на те підстав.

Апелянт вказує на те, що надані позивачем в якості доказу підстави нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу акти загальної форми були підписані представниками ПРАТ "ІНГЗК" з застереженнями. Із застережень вбачається, що в порушення умов п. 5 Договору №ПР/М-14/2/121757/НЮдч від 02.06.2014, копія якого долучена позивачем до позовної заяви, вагони, що прибували на адресу відповідача, здавалися позивачем на під`їзну колію відповідача через проміжок часу, що складає менше ніж півтори години. Таким чином, затримка вагонів, які відображені в Актах загальної форми на станції Інгулець, відбувалась не з причин, що залежать від відповідача, а з причин, що залежать від позивача, а саме: - у зв`язку з порушенням позивачем встановленого договором інтервалу здавання порожніх вагонів під завантаження та неможливістю через це вивезти відповідачем пред`явлені вагони. Адже передбачений умовами договору інтервал часу здавання під навантаження є часом, узгодженим сторонами договору, який є мінімально необхідним відповідачу для безперебійного здійснення операцій по вивезенню зі станції вагонів, що прибувають на його адресу, з урахуванням його технічних та організаційних можливостей. Порушення встановленого інтервалу з боку позивача (в бік зменшення) є порушенням умов договору та призводить до виникнення ситуацій затримки вагонів; - у зв`язку з неприйняттям станцією пред`явлених до перевезення вагонів, що, в свою чергу, унеможливило прийняття відповідачем вагонів, що прибули на його адресу.

Позивач відзив на апеляційну скаргу по суті заявлених вимог не надав.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

20.03.2020 між РФ "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" та ПрАТ "Інгулецький ГЗК" укладено договір №ПР/М-2024/НЮдч "Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - договір).

Пунктом 1 договору передбачено, що згідно із Статутом залізниць України Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить Власнику, що примикає до станції Інгулець ДП "Придніпровська залізниця": стрілкою №5 до продовження станційної колії №3 та стрілкою №23 до продовження станційної колії №2.

Під`їзна колія обслуговується локомотивом Власника колії.

Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено продовженні колії №3 біля вхідного сигналу "Н-І", на продовженні колії №2 біля вхідного сигналу "Н-ІІ".

Пунктом 4 цього договору передбачено рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України. Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії.

Здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється за повідомленнями, які передає прийомоздавальник станції Інгулець по телефону прийомоздавальнику залізничного цеху ПРАТ "ІНГЗК" не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у "Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження" форми ГУ-2 (п.5 договору).

Відповідно до п.6 договору вагони для під`їзної колії Власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій № 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10 станції Інгулець за вказівкою чергового по станції Інгулець, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом Власника колії.

Згідно з пунктом 7 договору всі вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості, в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей, вагою не більше 1430 тон.

Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів Залізницею Власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів Залізниці (п. 10 договору).

Пунктом 14 договору сторони погодили, що Власник колії сплачує Залізниці:

- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами контейнерами;

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від Власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, що виконує Залізниця для Власника колії - згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок спеціальним режимом використання філії "ЄРЦД".

Цей Договір вважається укладеним з моменту підписання його Сторонами скріплення печатками Сторін, і діє з 01 квітня 2020 до 31 березня 2021 року. (п.21 договору).

У квітні 2020 року за накладними, які наявні в матеріалах справи, залізницею на адресу ПрАТ "Інгулецький гірничо - збагачувальний комбінат" були прийняті до перевезення порожні власні вагони. Згідно з накладними станція та залізниця призначення Інгулець Придніпровської залізниці (а.с.179-250 т.1, а.с.1-250 т.2, а.с.1-250 т.3, а.с.1-238 т.4)

Вагони, що прибули на адресу ПрАТ "Інгулецький ГЗК", своєчасно не забиралися ним на під`їзну колію, про що були складені акти загальної форми ГУ-23 №№ 1898, 1900 від 16.04.2020, №1906 від 17.04.2020, №№ 1963, 1970 від 19.04.2020, №№ 1976, 1979, 1981, 1983, 1985, 1986 від 20.04.2020, №№2003, 2005 від 21.04.2020, №2037 від 22.04.2020, №№2043, 2060, 2062 від 23.04.2020, №№2070, 2074, 2080, 2082, 2085, 2086 від 24.04.2020, №№2093, 2107, 2112, 2113, 2116 від 25.04.2020, №№2147, 2152, 2155, 2158 від 26.04.2020, №№2162, 2165, 2171, 2174, 2176, 2180, 2182, 2188, 2191 від 27.04.2020, №№ 2194, 2208 від 28.04.2020.

Підтвердженням зайнятості колій станції призначення Інгулець під час затримки вищевказаного вантажу на шляху прямування є акти загальної форми ГУ-23, які були складені про несвоєчасне забирання ПрАТ "Інгулецький ГЗК" вантажу, що надійшов на його адресу, з колій станції Інгулець.

За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника позивачем нарахована плата за користування спірними вагонами за відомостями форми ГУ-46 №№ 21049716, 21049718, 21049720, 21049722, 22049728, 22049729, 23049740, 24049750, 25049753, 25049755, 25049756, 25049757, 26049765, 26049768, 27049778, 27049785, 28049788, 28049789, 28049790, 28049791, 28049792, 28049793. 28049794, 28049795, 30049815, 02059836 - на загальну суму 12811,32 грн. разом з ПДВ.

Відомості плати за користування вагонами працівниками відповідача були підписані із запереченнями про незгоду з нарахованими сумами з посиланням на пред`явлення вагонів з порушенням договору, зокрема пред`явленням вагонів не в тій кількості, в якій вони прибули, простоювання готових і запрошених маршрутів тощо.

Предметом спору є вимога АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" про стягнення з ПрАТ "Інгулецький ГЗК" зазначеної вище плати за користування вагонами.

Спірні правовідносини сторін виникли з приводу виконання перевезення вантажів залізницею та зобов`язань, які виникають між залізницею та вантажоодержувачем, зокрема за договором про експлуатацію залізничної під`їзної колії.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України, статті 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За положеннями абзацу 1 статті 42 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, залізниця зобов`язана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня.

Статтею 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Статтею 71 Статуту залізниць України визначено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно з частинами 1, 2 та 7-9 статті 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків, зазначених розмірів плати. Порядок розрахунків та перелік операцій з вагонами (контейнерами), за час виконання яких не стягується плата, встановлюється Правилами. У розрахунках затримка до 30 хвилин не враховується, затримка 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Пунктом 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі "найменування вантажу" вказується: "Власник вагона (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)". Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у пункті 17 розділу 1 Тарифного керівництва №1. Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов`язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом №1, а також інші права та обов`язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

За приписами пункту 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №113 від 25.02.1999, облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Пунктом 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

За приписами пункту 8 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно з пунктом 9 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Пунктом 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

За пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, акти загальної форми складаються (окрім іншого), як у випадку затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства, так і в інших випадках для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Матеріалами справи підтверджується, що після прибуття вагонів на станцію призначення Інгулець Придніпровської залізниці позивач своєчасно, відповідно до пункту 4 Правил користування вагонами, повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони, про що зроблено відповідні записи у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2 (а.с.111-178 т.1).

Факт скупчення вагонів на станції призначення Інгулець доведений позивачем актами загальної форми ГУ-23: №№ 1898, 1900 від 16.04.2020, №1906 від 17.04.2020, №№ 1963, 1970 від 19.04.2020, №№ 1976, 1979, 1981, 1983, 1985, 1986 від 20.04.2020, №№ 2003, 2005 від 21.04.2020, №2037 від 22.04.2020, №№ 2043, 2060, 2062 від 23.04.2020, №№2070, 2074. 2080. 2082. 2085, 2086 від 24.04.2020, №№ 2093, 2107, 2112, 2113, 2116 від 25.04.2020, №№2147, 2152, 2155, 2158 від 26.04.2020, №№ 2162, 2165, 2171, 2174, 2176, 2180, 2182, 2188, 2191 від 27.04.2020, №№ 2194, 2208 від 28.04.2020 (а.с.68-110 т.1), в яких вказано час початку та закінчення затримки вагонів та їх номери.

За весь час затримки спірних вагонів на підставі актів загальної форми ГУ-23 та згідно з Тарифним керівництвом №1 позивачем розрахована плата за користування спірними вагонами за Відомостями форми ГУ-46 №№ 21049716, 21049718, 21049720, 21049722, 22049728, 22049729, 23049740, 24049750, 25049753, 25049755, 25049756, 25049757, 26049765, 26049768, 27049778, 27049785, 28049788, 28049789, 28049790, 28049791, 28049792, 28049793. 28049794, 28049795, 30049815, 02059836 - на загальну суму 12811,32 грн. разом з ПДВ (а.с.23-67 т.1).

Розрахунок плати за користування вагонами здійснений позивачем правильно, відповідно до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, з урахуванням наведених правових положень, колегія суддів вважає, що позивачем правомірно нараховано відповідачу плату за користування вагонами у розмірі 12811,32 грн., що є підставою для задоволення позовних вимог.

Доводи скаржника, що затримка в прийняття вагонів виникла у зв`язку з порушенням позивачем встановленого договором інтервалу здавання порожніх вагонів під завантаження та неможливістю через це вивезти відповідачем пред`явлені вагони, та у зв`язку з неприйняттям станцією пред`явлених до перевезення вагонів, що в свою чергу, унеможливило прийняття відповідачем вагонів, що прибули на його адресу, відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки зазначені у вказаних вище актах загальної форми та відповідних відомостях застереження не підтверджують вини залізниці в затримці цих вагонів.

Згідно з п. 9 договору №ПР/М-20240/НЮдч від 20.03.2020 - "З під`їзної колії вагони здаються: вагони навантажені концентратом - цілими маршрутами сформованими у відповідності з ПТЕ і планом формування поїздів, інші - у тій кількості, у якій були передані-за повідомленнями, які передає прийомоздавальник зміни залізничного цеху ПААТ "ІНГЗК" по телефону прийомоздавальнику станції. Вагони подаються локомотивом власника колії на одну з колій станції Інгулець".

Тобто, здавання вагонів з під`їзної колії здійснюється локомотивом власника під`їзної колії, до якого залізниця не має ніякого відношення.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення встановлено, що факт приймання вантажу до перевезення, завантаженого у вагон (контейнер) відправником, підтверджується підписанням Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, видачу/приймання контейнерів працівниками відправника і залізниці.

За доводами позивача, які не спростовані відповідачем, Пам`ятки про забирання вагонів підписані представником ПрАТ "Інгулецький ГЗК" без зауважень, що в свою чергу спростовує твердження відповідача про несвоєчасність забирання з його під`їзної колії вагонів. Доказів протилежного відповідачем не надано.

Відтак спірні суми плати за користування вагонами позивачем розраховано на підставі норм чинного законодавства з урахуванням фактичних обставин затримки спірних вагонів, а тому вимоги позивача до відповідача про їх сплату є правомірними та обґрунтованими.

За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в сумі 3153,00грн. на оплату судового збору, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника (апелянта) у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2021 у справі №904/5699/20 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 30.07.2021.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна