ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м. Харків Справа № 913/214/21
Провадження № 3/913/214/21
Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., за участю секретаря судового засідання Пати А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи за позовом
Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія", м. Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 1 252 705 грн 77 коп.
в присутності представників учасників справи:
від позивача Дікарєва О.Ю. завідувач сектору претензійно-договірної роботи управління землеустрою, містобудування та архітектури (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.04.2021 № 26941681);
від відповідача Рибас А.С. адвокат, ордер серії АХ № 1052563 від 04.01.2021.
Сєвєродонецька міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області звернулася до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія" про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою в розмірі 1 417 235 грн 40 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач на підставі свідоцтва від 16.04.2015 № 36378545 набув право власності на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Центральний, будинок 71. Рішенням Сєвєродонецької міської ради від 28.04.2016 № 304 затверджено технічну документацію із землеустрою, передано відповідачу в оренду строком на 25 років земельну ділянку площею 0,7073 га та зобов`язано відповідача в місячний термін укласти договір оренди землі. Відповідач протягом тривалого часу ухилявся від оформлення та реєстрації речового права на вказану земельну ділянку, у зв`язку з чим за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 не вносив плату за користування нею, внаслідок чого зберіг у себе безпідставно набуте майно грошові кошти в розмірі 1 417 235 грн 40 коп.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Секірському А.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 26.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/214/21, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, повідомлено учасників справи про призначення справи до розгляду в підготовчому провадженні на 25.05.2021 та встановлено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.
17.05.2021 від позивача у справі надійшли пояснення від 11.05.2021 № б/н щодо розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка зазначена у відповіді ГУ ДПС у Луганській області від 10.06.2020, та у Інформації Державного земельного кадастру.
Відповідач відзивом від 14.05.2021 № 2/01-1022, який одержано судом 18.05.2021, проти позову заперечує з наступних підстав.
27.07.2013 Товариством з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький учбово-обчислювальний центр", яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Сєвєродонецький учбово-обчислювальний центр" та користувачем земельної ділянки площею 0,7073 га на підставі Державного акта на право постійного користування землею від 06.03.2001 серії ІІ-ЛГ № 006135, в рамках процедури реорганізації шляхом приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія" передано за актом приймання-передачі майна, майнових і немайнових прав та обов`язків Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія" будівлі та споруди загальною площею 5013,8 кв.м. та право постійного користування землею.
02.04.2015 право власності на об`єкт нерухомого майна будівлі та споруди загальною площею 5013,8 кв.м.зареєстровано за відповідачем.
23.06.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький учбово-обчислювальний центр" припинено шляхом приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія", яке є правонаступником всього майна, майнових і немайнових прав та обов`язків припиненого товариства.
Крім того, право постійного користування земельною ділянкою не припиняється в разі реорганізації землекористувача, оскільки припинення права користування земельною ділянкою з підстав припинення установи допускається лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво. Отже, до відповідача перейшло право користування земельною ділянкою на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у Відкритого акціонерного товариства "Сєвєродонецький учбово-обчислювальний центр".
Відповідач за користування земельною ділянкою сплачував земельний податок, розмір сплаченого податку протягом червня 2015 року грудня 2020 року становить 661 340 грн 63 коп.
З метою завершення врегулювання питання оренди земельної ділянки відповідач протягом 2016-2020 років звертався до Сєвєродонецької міської ради з відповідними листами. Лише 04.01.2021 між Військово-цивільною адміністрацією міста Сєвєродонецьк Луганської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія" укладено договір оренди землі площею 0,7073 га та передано земельну ділянку за відповідним актом приймання-передачі.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 в розмірі 1 417 235 грн 40 коп. є необґрунтованими.
Також відповідач посилаючись на неподання позивачем доказів правонаступництва за особами публічного права, що мали отримувати земельний податок (плату за землю) в період з 01.01.2018 по 31.12.2020, вважає, що позов підписано неповноважною особою, а також враховуючи звернення 26.04.2021 позивача до суду з позовом про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2018 по 31.12.2020, заявив клопотання про застосування позовної давності.
У судове засідання 25.05.2021 прибули представники сторін.
Ухвалою суду від 25.05.2021 повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи в підготовчому провадженні на 08.06.2021 та встановлено строк для подачі позивачем відповіді на відзив та відповідачем заперечень на відповідь на відзив.
У судове засідання 08.06.2021 прибули представники сторін.
Присутній у судовому засіданні представник позивача повідомив, що підготував та надіслав на адресу суду і відповідача відповідь на відзив та заяву про зменшення розміру позовних вимог.
Представник відповідача у судовому засіданні заявив, що не одержував від позивача відповідних документів та заявив усне клопотання для надання строку для підготовки та подачі заперечень на відповідь на відзив.
Ухвалою суду від 08.06.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 26.07.2021, повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи в підготовчому провадженні на 22.06.2021 та встановлено відповідачу строк для подачі заперечень на відповідь на відзив.
Після розгляду справи 08.06.2021 від позивача відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій останній з урахування заявленого відповідачем клопотання про застосування позовної давності зменшив позовні вимоги на суму 164 529 грн 64 коп. за період з 01.01.2018 по 11.04.2018. З урахуванням зменшення суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2018 по 11.04.2018, ціна позову становить 1 252 705 грн 77 коп. Також у вказаній заяві позивач зазначив, що не вбачає підстав для зменшення суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою на суму фактично сплачених позивачем коштів, оскільки сплачені без податкового обов`язку кошти є помилково сплаченими відповідно до п.п. 14.1.182 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України. Дана заява приймається судом до розгляду, а подальший розгляд справи буде здійснюватись з урахуванням нової ціни позову.
Позивач у відповіді на відзив від 01.06.2021 щодо переходу права постійного користування на земельну ділянку у порядку правонаступництва юридичних осіб зазначає, що автоматичне переоформлення прав землекористування діючим законодавством не передбачено, тобто, перехід до правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія" майнових прав і обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький учбово-обчислювальний центр" не породжує автоматичний перехід до новоствореного підприємства відповідача права саме постійного користування земельною ділянкою. Пунктом "а" ч. 2 ст. 92 Земельного кодексу України визначено, що права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності. Відповідач не є підприємством, установою та організацією, які належать до державної або комунальної власності, а відповідно може набути земельну ділянку у користування на умовах оренди і має переважні права на належне оформлення правовідносин з власником землі.
Щодо повноважень Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації позивач зазначає, що Указом Президента України від 28.07.2020 № 297/2020 утворено військово-цивільну адміністрацію міста Сєвєродонецьк Луганської області, як тимчасовий орган для виконання повноважень органів місцевого самоврядування. Після утворення військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області припинено повноваження Сєвєродонецької міської ради, які перейшли до військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області. На підставі Указу Президента України від 19.02.2021 № 62/2021 створено Сєвєродонецьку міську військово-цивільну адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області для виконання повноважень органу місцевого самоврядування. Абзацом 6 п. 2 Указу № 62/2021 постановлено реорганізувати військово-цивільну адміністрацію міста Сєвєродонецьк Луганської області шляхом приєднання до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області. Враховуючи викладене, Сєвєродонецька міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області набула повноважень військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області.
Таким чином, Сєвєродонецька міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області, як тимчасовий орган, що здійснює на території Сєвєродонецької територіальної громади повноваження Сєвєродонецької міської ради, зокрема, у сфері земельних відносин.
У судове засідання 22.06.2021 прибули представники сторін.
Ухвалою суду від 22.06.2021 закрито підготовче провадження, повідомлено учасників справи про призначення справи до судового розгляду по суті на 13.07.2021.
У судове засідання 13.07.2021 прибули представники сторін.
Що стосується заявленого позивачем клопотання від 05.07.2021 відповідно до ст. 81 ГПК України, суд зазначає наступне.
Ухвалою суду від 22.06.2021 закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 13.07.2021.
Відповідно до ч. 3 ст. 201 ГПК України з оголошення головуючим судового засідання відкритим починається розгляд справи по суті.
Позивач звернувся до суду з клопотанням 05.07.2021, тобто до початку розгляду справи по суті, тому строк на подачу клопотання позивачем не пропущений, у зв`язку з чим приймається судом до розгляду.
За змістом ч. 1 ст. 207 ГПК України головуючий з`ясовую, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.
Представник відповідача вказане клопотання залишив на розсуд суду.
Суд, розглянувши клопотання позивача, вислухавши думку присутніх у судовому засіданні сторін з цього питання, визнав його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що предметом розгляду даної справи є стягнення грошових коштів, а не оскарження дій Сєвєродонецької державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Луганській області стосовно зарахування коштів, сплачених відповідачем за користування земельною ділянкою, у рахунок податку на землю за земельну ділянку.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Відкритому акціонерному товариству "Сєвєродонецький учбово-обчислювальний центр" на підставі рішення Сєвєродонецької міської Ради народних депутатів від 06.03.2001 № 514 надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,7073 га для розташування будівлі та виробних приміщень, про що було видано Державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ЛГ № 006135, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 06.03.2001 за № 426 (том № 1, аркуші справи 77-80).
На вказаній земельній ділянці розташовано об`єкт нерухомого майна будівлі та споруди загальною площею 5013,8 кв.м.
27.07.2013 Товариством з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький учбово-обчислювальний центр" в рамках процедури реорганізації шляхом приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія" передано за актом приймання-передачі майна, майнових і немайнових прав та обов`язків Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія" будівлі та споруди загальною площею 5013,8 кв.м. та право постійного користування землею (том № 1, аркуші справи 101-105).
02.04.2015 право власності на об`єкт нерухомого майна будівлі та споруди загальною площею 5013,8 кв.м.зареєстровано за відповідачем (том № 1, аркуші справи 12-13, 95-96).
21.04.2015 до Сєвєродонецької міської ради звернулись:
Рішеннями Сєвєродонецької міської ради від 28.05.2015:

- № 4575 "Про припинення права користування земельною ділянкою ТОВ "Сєвєродонецький учбово-обчислювальний центр" припинено Відкритому акціонерному товариству "Сєвєродонецький учбово-обчислювальний центр" (яке було реорганізовано шляхом перетворення у Товариство з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький учбово-обчислювальний центр") право постійного користування земельною ділянкою площею 0,7073 га, яка розташована за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Радянський, будинок 71, у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно іншою особою (том № 2, аркуш справи 44);

- № 4566 "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ТОВ "Хімтехнологія" (будівлі та споруди)" про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія" на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) під будівлі та споруди в оренду на 25 років за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Радянський, будинок 71. Термін дії дозволу один рік з часу прийняття цього рішення (том № 2, аркуш справи 46).

23.06.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький учбово-обчислювальний центр" припинено шляхом приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія", яке є правонаступником всього майна, майнових і немайнових прав та обов`язків припиненого товариства (том № 1, аркуші справи 106-107).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія" 11.02.2016 звернулось до Сєвєродонецької міської ради з клопотанням від 11.02.2016 № 7/03-216 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу в оренду земельну ділянку площею 0,7073 га за адресою: м. Сєвєродонецьк Луганська область, проспект Радянський, будинок 71 під будівлями та спорудами, що належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія" (том № 1, аркуш справи 121).

Сєвєродонецькою міською радою 28.04.2016 прийнято рішення № 304 "Про передачу в оренду земельної ділянки ТОВ "Хімтехнологія" (під будівлі та споруди)" (том № 1, аркуш справи 125), яким:

- затверджено Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія" технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) під будівлі та споруди за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Центральний (Радянський), будинок 71;

- передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія" в оренду строком на 25 років земельну ділянку з кадастровим номером :06:043:0001, площею 0,7073 га під будівлі та споруди за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Центральний (Радянський), будинок 71, за рахунок земель не наданих у власність або користування в межах м. Сєвєродонецьк. Категорія земель землі житлової та громадської забудови; цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури; функціональне використання землі комерційного використання (під будівлі та споруди).

Пунктом 3 вказаного рішення зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія" в місячний термін укласти у письмовій формі договір оренди землі та здійснити заходи для державної реєстрації права оренди земельної ділянки у встановленому законодавством порядку.

29.06.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія" звернулось до Сєвєродонецької міської ради з клопотанням від 29.06.2016 № 1/01-943, в якому просило укласти договір оренди землі (том № 1, аркуш справи 126).

18.08.2016 представником відповідача за довіреністю одержано для підписання та погодження 3 примірники договору оренди землі від 01.07.2016 (том № 1, аркуш справи 127).

За супровідним листом від 31.08.2016 № 1/01-1147 відповідач повернув підписаний договір оренди землі разом з протоколом узгодження розбіжностей від 18.08.2016 та актом передачі-прийняття земельної ділянки в натурі від 18.08.2016, а також просив підписати протокол погодження розбіжностей та акт і повернути по одному примірнику для можливості проведення відповідних реєстраційних дій та подачі звіту до податкового органу (том № 1, аркуш справи 135).

Сєвєродонецька міська рада листом від 09.09.2016 № 4419 заперечила проти внесення змін, запропонованих відповідачем, оскільки вони суперечать рішенню сесії Сєвєродонецької міської ради від 30.05.2013 № 2700 "Про затвердження Типового договору оренди землі Сєвєродонецької міської ради" (том № 1, аркуш справи 136).

За супровідним листом від 26.09.2016 № 4674 міською радою було надіслано відповідачу для підписання один примірник проекту договору оренди землі та запропоновано підписати його у викладеній редакції (том № 1, аркуш справи 141).

Відповідач вдруге звернувся до Сєвєродонецької міської ради з листом від 10.10.2016 № 7/03-1288 про підписання протоколу розбіжностей від 18.08.2016 та повернення одного примірника протоколу разом з актом передачі передачі-прийняття земельної ділянки в натурі від 18.08.2016 на адресу товариства (том № 1, аркуш справи 142).

Вподальшому між Сєвєродонецькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія" відбувалось листування з приводу укладання договору оренди землі з урахуванням складеного відповідачем протоколу розбіжностей (том № 1, аркуші справи 144, 146).

Позивач звертався до відповідача з претензіями:

- від 28.05.2019 № 3195 про необхідність звернення до міської ради з метою належного оформлення права користування земельною ділянкою (том № 1, аркуш справи 29);

- від 23.12.2020 № 2054 про сплату суми безпідставно збережених коштів в розмірі 1 429 715 грн 69 коп. (том № 1, аркуші справи 34-35).

У відповіді від 18.01.2021 № 2/01-75 на претензію від 23.12.2020 № 2054 відповідач зазначив, що з червня 2015 року обчислює, відображає у податковій звітності та сплачує суму земельного податку, а також повідомив про звернення в січні 2021 року до військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області з клопотанням про укладення договору оренди земельної ділянки (том № 1, аркуші справи 37-38).

Із клопотання від 18.01.2021 № 2/01-74 вбачається, що відповідач просить укласти договір оренди землі та дає згоду на його укладення в редакції орендодавця, відповідно до Типового договору оренди землі, затвердженого рішенням сесії Сєвєродонецької міської ради від 26.02.2017 № 1140 (том № 1, аркуш справи 16).

04.01.2021 між Військово-цивільною адміністрацією міста Сєвєродонецьк Луганської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія" укладено договір оренди землі № 060430001, державна реєстрація якого підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.02.2021 № 243948526 (том № 1, аркуші справи 17-20, 39).

Факт передачі земельної ділянки відповідачу підтверджується підписаним актом передачі-приймання земельної ділянки в натурі (том № 1, аркуш справи 21).

Отже, посилаючись на те, що зазначена земельна ділянка в період з 12.04.2018 по 31.12.2020 використовувалась відповідачем без достатніх правових підстав, внаслідок чого відповідач зберіг за рахунок Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, як власника земельної ділянки, майно грошові кошти у розмірі орендної плати, позивач здійснив розрахунок та звернувся до Господарського суду Луганської області з даним позовом, в якому на підставі ст. 1212 ЦК України просить стягнути безпідставно збережені кошти в загальному розмірі 1 252 705 грн 77 коп.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частина 1 ст. 1166 ЦК України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з п. "д" ч. 1 ст. 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом вказаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Предметом позову у цій справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщений.

Порядок набуття, виникнення, а також припинення права постійного користування земельною ділянкою, що, зокрема, перебуває у державній чи комунальній власності, врегульований нормами Земельного кодексу України.

Статтею 23 Земельного кодексу України, в редакції, чинній на момент видачі Державного акта, передбачено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Частина 1 ст. 92 Земельного кодексу України, прийнятого 25.10.2001, визначає право постійного користування земельною ділянкою як право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Земельний кодекс України (в редакції, чинній на момент видання Державного акта) і Земельний кодекс України (в редакції, чинній на момент передачі майна, майнових і немайнових прав та обов`язків до відповідача) не передбачають жодних виняткових підстав для автоматичного набуття права користування земельними ділянками правонаступниками колишніх землекористувачів.

За приписами ст. 19 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час видачі Державного акта) міська рада народних депутатів надає земельні ділянки (крім ріллі і земельних ділянок, зайнятих багаторічними насадженнями) для будь-яких потреб у межах міста за проектами відведення цих ділянок та на підставі відповідного рішення.

Згідно зі ст. 123 Земельного кодексу України (в чинній редакції) надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Статтею 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Отже, автоматичне переоформлення прав землекористування діючим законодавством України не передбачено, тобто, перехід до правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія" майнових і немайнових прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький учбово-обчислювальний центр" не породжує автоматичний перехід до відповідача права саме постійного користування земельною ділянкою.

Згідно з ч. 2 ст. 92 Земельного кодексу України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації осіб з інвалідністю України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування"; ґ) заклади освіти незалежно від форми власності; д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку; е) оператор газотранспортної системи та оператор системи передачі.

Право постійного користування земельними ділянками може вноситися державою до статутного капіталу публічного акціонерного товариства залізничного транспорту, утвореного відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" (ч. 3 ст. 92 Земельного кодексу України).

Таким чином, чинне законодавство України не містить норм, які б передбачали можливість правонаступництва саме в земельних правовідносинах і не регулює заміну землекористувача, а розповсюджується на право юридичної особи на оформлення права користування у встановленому чинним законодавством порядку. У даному випадку відповідач не є підприємством, установою, організацією, який належить до державної або комунальної власності, а відповідно може набути земельну ділянку у користування на умовах оренди і який має переважне право на належне оформлення правовідносин з власником землі.

Суд звертає увагу, що право користування земельною ділянкою, набуте у встановленому порядку, не втрачається внаслідок його не переоформлення підприємством, яке за змістом чинного Земельного кодексу України не може набувати права постійного землекористування, а зберігається за ним до приведення прав і обов`язків щодо такої земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства, у тому числі за правонаступником такого землекористувача.

Зазначену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.05.2019 у справі № 914/1104/18, від 26.09.2019 у справі № 924/1114/18, від 15.01.2020 у справі № 925/361/19, від 02.09.2020 у справі № 918/194/19.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відтак за загальним правилом, закріпленим у ст. 120 Земельного кодексу України, особа, яка набула право власності на будівлю чи споруду, набуває такі ж самі права на земельну ділянку, на яких вона належала попередньому власнику (землекористувачу) на час відчуження будівлі або споруди.

Тобто особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості.

Водночас у ст. 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький учбово-обчислювальний центр" створено внаслідок реорганізації Відкритого акціонерного товариства "Сєвєродонецький учбово-обчислювальний центр", яке користувалось земельною ділянкою площею 0,7073 га на праві постійного користування до 28.05.2015 (дата прийняття Сєвєродонецькою міською радою рішення № 4575 про припинення права постійного користування земельною ділянкою) на підставі виданого Державного акта, а відповідач є правонаступником всього майна, майнових і немайнових прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький учбово-обчислювальний центр".

За приписами Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III відповідач не може мати на праві постійного користування земельну ділянку комунальної форми власності, а відповідно може набути земельну ділянку у користування на умовах оренди.

Крім того, державна реєстрація речового права на земельну ділянку відбулась 03.02.2021, а тому тільки з цієї дати у відповідача виникло право оренди земельної ділянки, у зв`язку з чим доводи відповідача стосовно того, що до нього перейшло право користування земельною ділянкою на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у Відкритого акціонерного товариства "Сєвєродонецький учбово-обчислювальний центр" є необґрунтованими та відхиляються.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький учбово-обчислювальний центр" є власником нерухомого майна площею 5013,8 кв.м., розташованого на земельній ділянці загальною площею 0,7073 га, право користування на яку оформлено укладеним 04.01.2021 договором оренди землі № 060430001, державна реєстрація якого проведена 03.02.2021.

Відтак, оскільки до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія" як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (п. "в" ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України).

В силу приписів ст. 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Визначення земельної ділянки наведено в ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України, відповідно до положень якої земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Як встановлено приписами частин 1, 3, 4, 9 ст. 791 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідач є власником нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці площею 0,7073 га по проспекту Центральному (Радянському), будинок 71 у м. Сєвєродонецьку, земельній ділянці присвоєний кадастровий номер :06:043:0001, а це свідчить про сформованість земельної ділянки, як об`єкту цивільних прав.

За положеннями ч. 5 ст. 5, ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оцінку земель" для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка.

Відповідно до частин 1-2 ст. 15, ч. 2 ст. 18 Закону України "Про оцінку земель" підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 20, ч. 1 ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації.

Отже, нормативна грошова оцінка є основою визначення розміру орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок.

Матеріали справи містять витяг від 30.04.2020 № 354 із технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки, який виданий Відділом у м. Сєвєродонецьку Головного управління Держгеокадастру у Луганській області (том № 1, аркуш справи 41).

Рішенням Сєвєродонецької міської ради від 22.06.2016 № 478 затверджено ставки орендної плати за земельні ділянки на території Сєвєродонецької міської ради, яке вступає в дію з 01.01.2017. Відповідно до вказаного рішення ставка орендної плати для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури складає 12% (том № 1, аркуші справи 42-44).

Рішенням Сєвєродонецької міської ради від 10.05.2019 № 3659 внесені зміни до рішення міської ради від 22.06.2016 № 478, яке вступає в дію з 01.01.2020. Відповідно до вказаного рішення ставка орендної плати для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури складає 5% (том № 1, аркуш справи 45).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,7073 га (кадастровий номер: :06:043:0001) складає 4 887 018 грн 62 коп.

Позивачем наданий суду розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 4 887 018 грн 62 коп. (том № 2, аркуш справи 54), у тому числі:

- за період з 12.04.2018 по 31.12.2019 в розмірі 1 008 354 грн 84 коп.;

- за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 в розмірі 244 350 грн 93 коп., всього 1 252 705 грн 77 коп.

Таким чином, відповідач, як фактичний користувач земельною ділянкою, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що права та охоронювані законом інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушені відповідачем, а обраний позивачем спосіб захисту свої прав, як землевласника, є належним та ефективним, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення безпідставно збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати за період з 12.04.2018 по 30.12.2020 в сумі 1 252 705 грн 77 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується доводів відповідача про неврахування позивачем сплачених сум земельного податку за період з 01.01.2018 по 31.12.2020, суд зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 64 Бюджетного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до доходів загального фонду бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, міст Києва та Севастополя, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад належать податок на майно, що зараховується до бюджетів місцевого самоврядування.

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Відповідач у заявлений позивачем період не був власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.06.2021 у справі № 922/2765/20.

З огляду на те, що відповідач є власником нерухомості, яка знаходиться на земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності, і при цьому відповідачем у період з 12.04.2018 по 31.12.2020 не укладено з позивачем відповідного договору оренди землі, у зв`язку з чим доводи відповідача про неврахування позивачем сплачених сум земельного податку за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 є необґрунтованими та не приймаються судом до уваги.

Доводи стосовно неврахування позивачем факту звільнення відповідача від плати за землю в березні 2020 року також є необґрунтованими, оскільки відповідно п. 524 підрозділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 31 березня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності. Оскільки спірна земельна ділянка у березні 2020 року не перебувала у відповідача у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, тому вказана норма Податкового кодексу України не розповсюджується на відповідача.

Щодо стосується доводів відповідача з приводу узгодження умов договору оренди землі, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типовий договір оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220 затверджений Типовий договір оренди землі.

Рішенням Сєвєродонецької міської ради від 30.05.2013 № 2700 затверджено Типовий договір оренди землі Сєвєродонецької міської ради.

Рішенням Сєвєродонецької міської ради від 26.01.2017 № 1140 затверджено Типовий договір оренди землі Сєвєродонецької міської ради, у зв`язку з чим попереднє рішення від 30.05.2013 № 2700 втратило чинність. Відповідно до п. 2 вказаного рішення Відділу земельних відносин та архітектури здійснювати підготовку договорів оренди землі на підставі затвердженого Типового договору оренди землі Сєвєродонецької міської ради.

Відповідні рішення оприлюднені на офіційному веб-сайті Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області.

В силу приписів ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, керуватися в своїй діяльності, зокрема, Конституцією та законами України.

Сєвєродонецька міська рада відповідно до наданих їй Конституцією України повноважень та у встановлений чинним законодавством спосіб висловила власне волевиявлення на розпорядження земельною ділянкою шляхом надання її відповідачу в користування на умовах оренди, прийнявши відповідне рішення 28.04.2016 за № 304 та доручивши уповноваженому органу здійснювати підготовку документів, що посвідчують право користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 648 ЦК України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторони договору, має відповідати цьому акту.

За приписами ч. 1 ст. 649 ЦК України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

Доказів врегулювання розбіжностей в судовому порядку сторонами не надано.

Більш того, предметом судового розгляду даної справи є стягнення грошових коштів, а не питання укладення договору оренди землі, оскільки такий договір вже укладено між сторонами у справі.

Крім того, що стосується доводів відповідача про відсутність доказів правонаступництва та підписання позовної заяви неповноважною особою, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 5 ст. 78 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" повноваження сільської, селищної, міської, районної в місті, районної, обласної ради можуть бути достроково припинені у випадках: передбачених законами України "Про військово-цивільні адміністрації", "Про правовий режим воєнного стану". Повноваження сільської, селищної, міської, районної в місті, районної, обласної ради за наявності підстав, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, достроково припиняються з дня набрання чинності актом Президента України про утворення відповідної військово-цивільної, військової адміністрації.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про військово-цивільні адміністрації" для виконання повноважень місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених цим Законом, в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема в районі проведення антитерористичної операції можуть утворюватися військово-цивільні адміністрації. Військово-цивільні адміністрації це тимчасові державні органи у селах, селищах, містах, районах та областях, що діють у складі Антитерористичного центру при Службі безпеки України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі проведення антитерористичної операції) або у складі Об`єднаного оперативного штабу Збройних Сил України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях) і призначені для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення безпеки і нормалізації життєдіяльності населення, правопорядку, участі у протидії актам збройної агресії, диверсійним проявам і терористичним актам, недопущення гуманітарної катастрофи в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема проведення антитерористичної операції.

Статтею 3 Закону України "Про військово-цивільні адміністрації" встановлено, що військово-цивільні адміністрації утворюються у разі потреби за рішенням Президента України. У день набрання чинності актом Президента України про утворення військово-цивільної адміністрації припиняються згідно із цим Законом повноваження, зокрема, сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, їх виконавчих органів, сільських, селищних, міських голів, інших посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у цих органах місцевого самоврядування, - у разі утворення військово-цивільної адміністрації відповідного населеного пункту (населених пунктів). Військово-цивільні адміністрації населених пунктів утворюються на території територіальних громад, сільські, селищні, міські ради яких та/або їх виконавчі органи не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, у тому числі внаслідок фактичного саморозпуску або самоусунення від виконання своїх повноважень, або їх фактичного невиконання, а також у разі прийняття Центральною виборчою комісією рішення про неможливість проведення виборів до відповідних органів місцевого самоврядування. Найменування військово-цивільних адміністрацій населених пунктів, як правило, є похідними від найменувань населених пунктів, визначених адміністративними центрами відповідних територіальних громад, у формі прикметника.

Указом Президента України від 28.07.2020 № 297/2020 "Про утворення військово-цивільної адміністрації" утворено військово-цивільну адміністрацію міста Сєвєродонецьк Луганської області.

04.08.2020 відомості про державну реєстрацію військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер запису: 0005905.

Отже, повноваження Сєвєродонецької міської ради було припинено у зв`язку з утворенням військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області.

Указом Президента України від 19.02.2021 № 62/2021 "Про утворення та реорганізацію військово-цивільних адміністрацій у Луганській області" створено Сєвєродонецьку міську військово-цивільну адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області.

Абзацом 6 ст. 2 вказаного Указу постановлено реорганізувати військово-цивільну адміністрацію міста Сєвєродонецьк Луганської області шляхом приєднання до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області.

02.03.2021 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про проведення державної реєстрації юридичної особи Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, номер запису: 000006017, а також зазначено, що Сєвєродонецька міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області є правонаступником військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області.

За приписами п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про військово-цивільні адміністрації" юридична особа новоутворена військово-цивільна адміністрація є юридичною особою, що тимчасово здійснює повноваження правонаступника прав та обов`язків юридичних осіб виконавчих комітетів рад, що припиняються, та/або військово-цивільних адміністрацій, що припиняються, - з дня, наступного за днем прийняття керівником новоутвореної військово-цивільної адміністрації рішення про її можливість здійснювати повноваження, віднесені законом до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Розпорядженням керівника Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 09.03.2021 № 21 "Про можливість новоутвореної Сєвєродонецької міської ВЦА Сєвєродонецького району Луганської області здійснювати повноваження, віднесені законом до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад", яке оприлюднене на офіційному веб-сайті Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, серед іншого визначено можливим новоутвореною Сєвєродонецькою міською ВЦА Сєвєродонецького району Луганської області здійснювати повноваження, віднесені законом до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, а саме: Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області (, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, будинок 32), а також визначено, що Військово-цивільна адміністрація міста Сєвєродонецьк Луганської області здійснює свої повноваження до дня, наступного за днем прийняття цього розпорядження.

Розпорядженням керівника Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 11.03.2021 № 39 "Про реорганізацію військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області шляхом приєднання до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області", яке оприлюднене на офіційному веб-сайті Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, вирішено припинити в результаті реорганізації юридичну особу військово-цивільну адміністрацію міста Сєвєродонецьк Луганської області шляхом приєднання до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області. Майно, права та обов`язки юридичної особи, що припиняється військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, переходять до правонаступника Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області.

09.06.2021 відомості про державну реєстрацію припинення юридичної особи військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області в результаті її реорганізації внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер запису: 009005905.

Зважаючи на положення Закону України "Про військово-цивільні адміністрації", Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Указів Президента України від 28.07.2020 № 297/2020, від 19.02.2021 № 62/2021 має місце публічне правонаступництво (повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень до іншого внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції) від Сєвєродонецької міської ради до військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області та від військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області.

Таким чином, доводи відповідача про відсутність доказів правонаступництва позивача за Сєвєродонецькою міською радою, за Військово-цивільною адміністрацією міста Сєвєродонецьк Луганської області, а також про підписання позовної заяви неповноважною особою спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову покладається на відповідача в сумі 18 790 грн 59 коп.

Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 238 ГПК України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про повернення судового збору.

За приписами ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особа, яка його сплатила в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи викладене, клопотання позивача про повернення судового збору у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог, підлягає задоволенню, а судовий збір в сумі 2 467 грн 94 коп. поверненню Сєвєродонецькій міській військово-цивільній адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області.

У судовому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія" про стягнення 1 252 705 грн 77 коп. задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія", місцезнаходження: проспект Центральний, будинок 71, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, ідентифікаційний код 35774461 в доход місцевого бюджету Сєвєродонецької міської територіальної громади на рахунок UA0012499, отримувач ГУК у Луг.обл/МТГ м. Сєвєр/18010600, код отримувача (ЄДРПОУ) 37991110, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 18010600 безпідставно збережені кошти у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою в сумі 1 252 705 грн 77 коп., видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний інститут хімічних технологій "Хімтехнологія", місцезнаходження: проспект Центральний, будинок 71, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, ідентифікаційний код 35774461 на користь Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, місцезнаходження: бульвар Дружби Народів, будинок 32, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, ідентифікаційний код 44083662 судовий збір в сумі 18 790 грн 59 коп., видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4.Повернути Сєвєродонецькій міській військово-цивільній адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, місцезнаходження: бульвар Дружби Народів, будинок 32, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, ідентифікаційний код 44083662 з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 2 467 грн 94 коп., сплачений за платіжним дорученням від 02.04.2021 № 3. Підставою повернення є дане рішення, засвідчене гербовою печаткою суду.

5.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

6.Повне рішення складено 23.07.2021.

Суддя А.В. Секірський