номер провадження справи 5/36/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
22.07.2021 Справа № 908/544/21
м.Запоріжжя Запорізької області
про стягнення 1 096 737,43 грн.,
За участю представників сторін:
від прокуратури: Чекаліна О.С., посвідчення № 058630 від 14.12.2020, прокурор відділу
від позивача-1: не з`явився
від позивача-2: не з`явився
від відповідача: не з`явився
05.07.2021 Господарським судом Запорізької області (суддя Проскуряков К.В.) прийнято рішення по справі № 908/544/21, в задоволенні позову відмовлено.
Згідно Витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.07.2021 вказану заяву передано на розгляд судді Проскурякову К.В.
Ухвалою суду від 13.07.2021 № 908/544/21 заяву прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 22.07.2021 об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) учасників справи. Запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії. Явка представників сторін у судове засідання визнана судом не обов`язковою.
21.07.2021р. від Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області надійшов відзив від 20.07.2021р. на заяву ПАТ Племзавод Степной № 265 від 08.07.2021р., в якому позивач-2 не погодився визначеним відповідачем розміру витрат на професійну правничу допомогу та просить його зменшити, а відшкодування цих витрат покласти на Запорізьку обласну прокуратуру, представник у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце призначеного судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення на його адресу відповідної ухвали суду. Клопотань про розгляд заяви без уповноваженого представника відповідача за первісним позовом на адресу суду не надходило.
22.07.2021р. від Запорізької обласної прокуратури надійшли пояснення за № 15/2-1969-21 від 20.07.2021р., в якому прокуратура заперечила проти задоволення заяви відповідача № 265 від 08.07.2021р., врахувавши викладені у поясненнях обставини.
Департамент агропромислового розвитку Запорізької обласної державної адміністрації відзиву або пояснень на вказану заяву відповідача не надіслав, представник у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце призначеного судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення на його адресу відповідної ухвали суду. Клопотань про розгляд заяви без уповноваженого представника відповідача за первісним позовом на адресу суду не надходило.
Частиною 4 ст. 244 ГПК України визначено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 22.07.2021 здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою комплексу Акорд.
За результатами судового розгляду заяви 22.07.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Розглянувши матеріали справи та заяви, суд
05.07.2021 рішенням Господарського суду Запорізької області (суддя Проскуряков К.В.) по справі № 908/544/21 за позовною заявою Заступника керівника Запорізької обласної прокуратури в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах: 1 Департаменту агропромислового розвитку Запорізької обласної державної адміністрації, 2 Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області до Приватного акціонерного товариства Племзавод Степной про стягнення 1096737,43 грн., в задоволенні позову відмовлено. Рішення оформлено та підписано у повному обсязі 15.07.2021. В порядку ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладено на прокурора, як особи що звернулася з позовом на захист інтересі держави.
Прокурор посилаючись на ч. 5 ст. 53, ч. 1 ст. 126, п. 1 ч. 2 ст. 4, ст. 129, ст. 149 ГПК України стверджує, що вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з заступника керівника Запорізької обласної прокуратури є безпідставними. Вказані відповідачем витрати неспівмірні зі складністю справи, виконаною адвокатом роботою, обсягом наданих адвокатом послуг. Зокрема, три з п`яти судових засідань були підготовчими: 05.04.2021 - засідання відкладено у зв`язку з наданням строку для надання письмових пояснень; 28.04.2021 представник відповідача підтримав заперечення викладені у відзиві на позовну заяву, вартість якого вже включено до витрат у розмірі 8000 грн.; 19.05.2021 представник відповідача заперечив проти обґрунтування підстав для звернення до суду з вказаним позовом та заперечив проти позовних вимог, що є наслідком опрацювання ним законодавчої бази та підготовки відзиву, вартість послуг яких вже включено до витрат у розмірі 8 тис. грн. Відповідно до ч. ч. 2-4 ст.126 ГПК України, практики Верховний Суду, зокрема у постановах від 14.07.2020 № 809/1466/15 та від 07.09.2020 № 922/902/19, а також практики Європейського суду з прав людини: суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Східний офіс Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області у своєму відзиві зазначив з посиланням на вимоги статей 123, 126, 129 ГПК України та пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Виходячи із поданої заяви та доданих доказів не можливо встановити кількість часу, витрачені АО «Діалог» на вивчення позовної заяви прокуратури Запорізької області, опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини, вивчення та аналіз документації, наявної у ПАТ «Степной», формування правової позиції та підготовки Відзиву на позовну заяву. Поданий ПАТ «Степной» відзив на позовну заяву містить посилання на незначну кількість нормативно-правових актів, обсяг наявних у ПАТ «Степной» доказів, долучених до відзиву, також не складають значного обсягу. Також, в ході розгляду справи № 908/544/21 Господарським судом Запорізької області призначено 3 підготовчі засідання та 2 судових засідання. При цьому, розгляд справи по суті здійснювався лише в ході судових засідань. Враховуючи викладене, Офіс вважає заявлені до відшкодування ПАТ «Степной» витрати на професійну правничу допомогу завищеними та неспівмірними складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для ПАТ «Степной». При цьому, Офіс не ініціював перед Запорізькою обласною прокуратурою подання зазначеного позову, у поданому відзиві та в ході розгляду справи Офіс зазначав про відсутність повноважень на звернення до суду з позовом про стягнення з ПАТ «Степной» на користь Департаменту коштів в сумі 1 096 737,43 грн.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Також ст. 126 ГПК України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" закріплено перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: - договір про надання правової допомоги; - довіреність; - ордер; - доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Частиною 3 ст. 26 Закону встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
Відповідно до п. 14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 р. №36 (далі - Положення) ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.
Отже, з наведеного вбачається, що відповідно до Господарського процесуального кодексу України для підтвердження повноважень адвоката, як особи, що підписала позовну заяву, або скаргу, є ордер, відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" повноваження адвоката на надання правової допомоги підтверджуються зокрема ордером та в порядку встановленому законом.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Стаття 129 ГПК України визначає правила відшкодування судових витрат тоді, коли справа вирішена по суті.
Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 165 ГПК України визначено, що відзив повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Відзив на позовну заяву підписано Генеральним директором ПАТ "Племзавод "Степной" А.А. Волковим та в ньому зазначено, що він виконаний АО "ДІАЛОГ".
Клопотанням від 05.07.2021р. та разом з заявою № 265 від 08.07.2021р. відповідачем надано до суду копію Договору про надання правової допомоги № 01/03/21 від 01 березня 2021 р. з додатком до Договору; копії Актів здачі-приймання робіт (надання послуг) про надання правової (правничої) допомоги №ОУ-0000017 від 30.04.2021 р. та № ОУ-0000024 від 04.06.2021 р.; копії рахунків-фактур № СФ-0000016 від 30.04.2021 р. та № СФ-0000022 від 04.06.2021 р.; копії платіжних доручень № 1395 від 06.05.2021 р. та № 1657 від 11.04.2021 р.; копію Додаткової угоди № 1 від 03.03.2021 р. до Договору № 01/03/21 від 01.03.2021 р. про надання правової допомоги з Додатком; копію Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) про надання правової (правничої) допомоги №ОУ-0000030 від 05.07.2021 р.; копію рахунку-фактури № СФ-0000029 від 05.07.2021р.; копію платіжного доручення № 880 від 07.07.2021р.
З наданих відповідачем доказів вбачається, що 01.03.2021 р. між ПАТ "Племзавод "Степной" (далі Клієнт) та Адвокатським об`єднанням ДІАЛОГ (далі Адвокатське об`єднання, АО) укладено договір про надання правової допомоги № 01/03/21, відповідно до п. 1.1. якого визначено, що КЛІЄНТ доручає, а АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ приймає на себе зобов`язання здійснювати захист КЛІЄНТА, представництво інтересів КЛІЄНТА у судових органах та у справах досудового врегулювання спорів, надання консультацій щодо захисту та представництва КЛІЄНТА, інформаційно-консультаційне обслуговування КЛІЄНТА в галузі права та надавати юридичну допомогу.
2.1. АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ, на підставі звернення КЛІЄНТА, за його попереднім замовленням, приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги:
2.1.1. Представляти у встановленому порядку інтереси КЛІЄНТА в адміністративних судах, в судах загальної юрисдикції, а також в інших органах під час розгляду правових спорів.
2.1.2. Партнери АДВОКАТСЬКОГО ОБ`ЄДНАННЯ та/або адвокати, (виступаючи як Захисники), здійснюють, у встановленому законом порядку, захист прав та законних інтересів КЛІЄНТА, у випадках, передбачених законодавством України.
За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ юридичної допомоги і її вартість, відповідно до Додатку до Договору. Акт про надання юридичної допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання КЛІЄНТОМ, останній не надав АДВОКАТСЬКОМУ ОБ`ЄДНАННЮ письмові аргументовані заперечення на акт.
Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання КЛІЄНТОМ рахунку.
4.4 Сума, вказана в п.4.1. даного Договору є гонораром АДВОКАТСЬКОГО ОБ`ЄДНАННЯ за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає.
Додатком до договору сторони визначили Перелік та вартість робіт АО "ДІАЛОГ" по справі № 908/544/21 в суді першої інстанції (в редакції додаткової угоди № 1 від 03.03.2021р. до Договору № 01/03/21 від 01.03.2021р.):
- вивчення позовної заяви Прокуратури Запорізької області та доданих до позову документів; опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини; вивчення та аналіз документації наявної у товариства стосовно отримання ним компенсації у 2016 тат 2018 роках; формування правової позиції та підготовка Відзиву на позовну заяву - 8000 грн.
- представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції (1 судодень) - 2000 грн.
Актом здачі-приймання робіт № ОУ-0000024 від 04.06.2021р. сторони Договору № 01/03/21 від 01.03.2021р. засвідчили надання правової (правничої) допомоги: участь у 2 судових засіданнях по справі (19.05.2021р. та 03.06.2021р.) - 4000 грн., а всього на 4000 грн.
Актом здачі-приймання робіт № ОУ-0000030 від 05.07.2021р. сторони Договору № 01/03/21 від 01.03.2021р. засвідчили надання правової (правничої) допомоги: участь у 1 судовому засіданні по справі (05.07.2021р.) - 2000 грн.
На підставі рахунку фактури № СФ-0000029 від 05.07.2021р. на 2000 грн. ПАТ "Племзавод "Степной" сплатив на користь АО ДІАЛОГ платіжним дорученням № 880 від 07.05.2021р. - 2000 грн.
До складу учасників АО ДІАЛОГ входить Зіменко Ірина Анатоліївна, яка є адвокатом, свідоцтво на право зайнятті адвокатською діяльністю № 001064 від 28.04.2015 та представником ПАТ "Племзавод "Степной" на підставі ордеру на надання правової допомоги ЗП № 094392 від 05.04.2021, та яка взяла участь в усіх п`яти засіданнях у цій справі - 3 підготовчих (05.04.2021р., 28.04.2021р., 19.05.2021р.) та 2 з розгляду справи по суті (03.06.2021р. та 05.07.2021р.), що підтверджується відповідними протоколами судових засідань.
Суд враховує, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. (ч. 3 ст. 124 ГПК України).
Відповідно до ст. 194 ГПК України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.
Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд бере до уваги висновок, зазначений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 зі справи №922/445/19. В абзацах другому та третьому пункту 6.5 цієї постанови зазначено, що згідно зі змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).
У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 зі справи №922/445/19 та від 22.11.2019 зі справи №910/906/18 викладено правову позицію відповідно до якої положення частини п`ятої статті 126 ГПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
21-22.07.2021 від позивача-2 та Запорізької обласної прокуратури надійшли заперечення на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Зміст поданих заперечень свідчить про те, що цими сторонами процесу заперечується обсяг заявлених відповідачем судових витрат на предмет їх співмірності та обґрунтованості, а також прокурор вважає неможливим стягнення цих витрат з нього, а позивач-2 , навпаки, вважає, що ці витрати мають бути покладені саме на прокуратуру, яка за власною ініціативою звернулася до суду з цим позовом в інтересах держави, визначивши позивачів 1 та 2 органами, уповноваженими державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах.
Щодо обсягу виконаних адвокатом робіт та часу на їх виконання суд зазначає, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
При цьому суд враховує, що ані прокурор ані позивач-2 не надали належних та допустимих доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, зазначеним у детальному описі робіт, виконаних адвокатом у додатку до договору № 01/03/21 від 01.03.2021р. Визначений договором розмір витрат у фіксованій сумі 8000 грн. за вивчення позовної заяви Прокуратури Запорізької області та доданих до позову документів; опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини; вивчення та аналіз документації наявної у товариства стосовно отримання ним компенсації у 2016 тат 2018 роках; формування правової позиції та підготовка Відзиву на позовну заяву не суперечить вимогам ГПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру", яким передбачено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ст. 30 вказаного Закону).
Також суд вважає за необхідне вказати на те, що сама по собі справа № 908/544/21 є складною та розглядалася в порядку загального позовного провадження з огляду на розмір позовних вимог, склад сторін, характер спірних правовідносин, обсяг поданих перш за все прокурором матеріалів, зокрема: позовна заява на 20 сторінках, додатки до неї - 119 аркушів, що свідчить про значних обсяг документів які підлягали дослідженню відповідачем та його представником.
З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованим та доведеним відповідачем обсяг та розмір отриманих від АО "ДІАЛОГ" адвокатських послуг на суму 8000 грн., їх реальність.
Крім цього суд вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи прокурора та позивача-2 відносно завищеного розміру адвокатських витрат за участь представника відповідача у п`яти судових засіданнях (по 2000 грн. за кожне), з яких 3 були підготовчими та тривали 32 хв., 17 хв., 1 год. 36 хв., а 2 інших - з розгляду справи по-суті (32 хв. та 51 хв.)
Додатком до Договору № 01/03/21 від 01.03.2021р. визначено, що в цій частині розмір оплати становить 2000 грн. за 1 судодень, а не в залежності від виду судового засідання, та його тривалості.
ГПК України та Закон України "Про адвокатуру" не містять визначення "судодень", проте зі сталої практики можна дійти висновку, що судодень - це день, коли адвокат бере участь у судових засіданнях незалежно від їх тривалості та кількості протягом одного дня.
Разом з тим, ст. 30 Закону України "Про адвокатуру" встановлено: 1. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. 2. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. 3. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Щодо покладення витрат на професійну правничу допомогу на Запорізьку обласну прокуратуру суд виходить з наступного.
ГПК України встановлено наступне:
Стаття 41. Склад учасників справи
1. У справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.
3. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Стаття 45. Сторони в судовому процесі
1. Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.
2. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.
3. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
Стаття 4. Право на звернення до господарського суду
1. Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
3. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Стаття 53. Участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб
1. У випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах.
3. У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
4. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
5. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Стаття 55. Процесуальні права органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб
1. Органи та особи, які відповідно до цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком обмежень, передбачених частиною другою цієї статті.
Системний аналіз вказаних процесуальних норм дозволяє суду дійти висновку про те, що в силу ст. ст. 4, 41, 45 ГПК України прокурор є стороною у судовому процесі та має процесуальні права та обов`язки сторони, в інтересах якої прокурор звернувся до суду, в тому числі щодо сплати судового збору та інших судових витрат.
Стаття 123 ГПК визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.
При цьому ст. 126 ГПК передбачає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ст. 129 ГПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 2) у разі відмови в позові - на позивача. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.
Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні Європейского суду з прав людини від 19.03.1997 р. (п. 40) по справі Горнсбі поти Греції зазначено: …Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, що надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним і не передбачив при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію.
Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).
З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява Приватного акціонерного товариства Племзавод Степной № 265 від 08.07.2021 щодо покладення саме на прокурора витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 18 000,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Також ст. 5 ГПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Отже суд враховує, що хоча з позовом у цій справі звернувся заступник керівника Запорізької обласної прокуратури Н. Максименко і відповідач просить стягнути саме з нього на користь ПАТ Племзавод Степной витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18 000 грн., проте Закон України "Про прокуратуру" визначає наступне:
Стаття 1. Прокуратура
1. Прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
Стаття 7. Система прокуратури України
1. Систему прокуратури України становлять: 1) Офіс Генерального прокурора; 2) обласні прокуратури.
Стаття 10. Обласні прокуратури
1. У системі прокуратури України діють обласні прокуратури, до яких належать прокуратури областей, прокуратура Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, Київська міська прокуратура. 2. Обласну прокуратуру очолює керівник обласної прокуратури, керівник прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, керівник Київської міської прокуратури, який має першого заступника та не більше трьох заступників.
Стаття 11. Повноваження керівника обласної прокуратури
1. Керівник обласної прокуратури: 1) представляє обласну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями; 3. У разі відсутності керівника обласної прокуратури його повноваження здійснює перший заступник керівника обласної прокуратури, а в разі його відсутності - один із заступників керівника обласної прокуратури.
Стаття 15. Статус прокурора
1. Прокурором органу прокуратури є: 8) керівник обласної прокуратури; 9) перший заступник керівника обласної прокуратури; 10) заступник керівника обласної прокуратури. 2. Прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.
Стаття 23. Представництво інтересів громадянина або держави в суді
3. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини 6. Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: 1) звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).
Стаття 24. Особливості здійснення окремих форм представництва інтересів громадянина або держави в суді
1. Право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Керуючись ст.ст. 4,41,53,123-126, 129, 130, 232, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву Приватного акціонерного товариства Племзавод Степной № 265 від 08.07.2021 про ухвалення додаткового рішення по справі № 908/544/21 задовольнити.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 29.07.2021 р.
Суддя К.В. Проскуряков
Відповідно до ч. 3 та ч. 5 ст. 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення може бути оскаржено.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 241 ГПК України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.