ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2021 р. Справа № 910/5748/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Керівника Смілянської окружної прокуратури

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.04.2021 (суддя Морозов С.М.)

у справі № 910/5748/21 Господарського суду міста Києва

за позовом Заступника керівника Смілянської окружної прокуратури

в інтересах держави в особі Сектору освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп"

про стягнення 174 592,64 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

1. Ухвалою від 13.04.2021 Господарський суд міста Києва постановив позовну заяву Заступника керівника Смілянської окружної прокуратури (далі - Смілянська окружна прокуратура, прокурор) в інтересах держави в особі Сектору освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації (далі - Сектор освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської райдержадміністрації, Сектор, позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" (далі - ТОВ "Енерджі Трейд Груп", відповідач) про стягнення 174 592,64 грн з додатками вважати неподаною та повернути заявникові.

2. Ухвала обґрунтована тим, що прокурор не довів, а суд не встановив існування обставин, які б свідчили про наявність підстав для звернення прокурора до суду з цим позовом в інтересах держави.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

3. Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2021 у справі № 910/5748/21, Керівник Смілянської окружної прокуратури звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

4. В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою і такою, що постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме ст. 1311 Конституції України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та порушенням норм процесуального права, зокрема, ст.ст. 4, 7, 53, 86 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

5. Скаржник наголошує, що ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено повноваження прокурора захищати державні інтереси, якщо уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист законних інтересів держави.

6. Оскільки предметом позову прокурора є застосування наслідків недійсності нікчемних додаткових угод до договору про закупівлю товару та стягнення надмірно виплачених Сектором освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської райдержадміністрації коштів місцевого бюджету на користь ТОВ "Енерджі Трейд Груп", а позивач, будучи стороною Договору, є органом, уповноваженим здійснювати повноваження в сфері управління бюджетними коштами та забезпечення ефективного, результативного і цільового використання бюджетних коштів, а також є головним розпорядником коштів, безпідставно та незаконно витрачені державні кошти у розмірі 174 592,64 грн, мають бути повернуті саме на користь Сектору.

7. В апеляційній скарзі зазначено, що сплата грошових коштів на виконання оскаржуваних додаткових угод до договору, а також виконання зобов`язань за вказаними додатковими угодами до договору, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвели до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, що не відповідає меті Закону України "Про публічні закупівлі" та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленим у ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі".

8. На думку скаржника, порушенням інтересів держави є те, що відповідачем під час проведення закупівлі природного газу порушено вимоги чинного законодавства, принципи ефективного та прозорого здійснення закупівлі, створення добросовісної конкуренції у сфері закупівлі, принципи максимальної ефективності та економії, що призвело до протиправного витрачання коштів бюджету, нераціонального та неефективного їх використання.

9. Прокурор звертає увагу на те, що підставою його звернення став саме факт нездійснення уповноваженим державним органом покладеного на нього законом обов`язку із захисту державних інтересів, яке полягає у тому, що попри виявлені порушення вимог законодавства про державні закупівлі, органом, уповноваженими на здійснення відповідних функцій держави у правовідносинах, тобто Сектором освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської райдержадміністрації, протягом трьох років не вжито належних заходів до визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю природного газу та повернення надмірно сплачених коштів, у тому числі шляхом звернення до суду.

10. Виплата коштів у зв`язку з укладенням додаткових угод зумовила втрату бюджетних коштів у розмірі 174 592,64 грн, що негативно вплинуло на видаткову частину бюджету, а тому є порушенням економічних інтересів держави, що відповідно до ст. 1311 Конституції України покладає на органи прокуратури обов`язок здійснювати представництво інтересів держави в суді шляхом пред`явлення та підтримання даного позову. Водночас Сектор освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської райдержадміністрації з часу укладення додаткової угоди № 1 від 11.04.2018 не вважає за потрібне подати до суду відповідний позов, що підтверджено листом № 43 від 30.03.2021.

11. Також скаржник посилається на те, що у постанові від 12.03.2018 у справі № 913/632/17 Верховний Суд зазначив, що у разі виникнення у суду першої інстанції сумнівів щодо наявності у прокурора підстав для представництва інтересів держави в суді та правильності визначення ним позивача місцевий господарський суд не був позбавлений права порушити провадження у справі та зобов`язати прокурора надати докази наявності підстав для такого представництва, а в разі ненадання таких доказів - залишити позов без розгляду.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

12. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2021 справу № 910/5748/21 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Євсіков О.О., Владимиренко С.В.

13. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 задоволено клопотання Керівника Смілянської окружної прокуратури, поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 13.04.2021 у справі № 910/5748/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Керівника Смілянської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.04.2021 у справі № 910/5748/21; зупинено дію ухвали Господарського суду міста Києва від 13.04.2021 у справі № 910/5748/21; постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 14.06.2021.

14. У зв`язку з перебуванням судді Євсікова О.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, згідно з розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 № 09.1-08/2469/21 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/5748/21.

15. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2021 для розгляду справи № 910/5748/21 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Зубець Л.П., Владимиренко С.В.

16. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Зубець Л.П., Владимиренко С.В. апеляційну скаргу Керівника Смілянської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.04.2021 у справі № 910/5748/21 прийнято до свого провадження.

17. У зв`язку з перебуванням судді Зубець Л.П., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, згідно з розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 № 09.1-08/2906/21 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/5748/21.

18. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2021 для розгляду справи № 910/5748/21 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.

19. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Владимиренко С.В., Ходаківської І.П. апеляційну скаргу Керівника Смілянської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.04.2021 у справі № 910/5748/21 прийнято до свого провадження; розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції учасників справи.

20. ТОВ "Енерджі Трейд Груп" у відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до Північного апеляційного господарського суду 04.06.2021, проти апеляційної скарги Керівника Смілянської окружної прокуратури заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

21. У квітні 2021 року Заступник керівника Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Сектору освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської райдержадміністрації звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з ТОВ "Енерджі Трейд Груп" безпідставно отриманих коштів у сумі 174 592,64 грн.

22. Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що звертаючись із цим позовом, прокурор послався на бездіяльність Сектору освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської райдержадміністрації у захисті інтересів держави з метою усунення порушень щодо укладення договорів з порушенням законодавства у сфері закупівель, що, в свою чергу, призвело до нераціонального та неефективного використання державних коштів.

23. Суд посилався на те, що прокурором у позовній заяві не зазначено, в чому саме полягає неможливість Сектором освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської райдержадміністрації самостійно захищати свої права та звернутися до суду з відповідним позовом.

24. Крім того, оскільки в позові зазначено, що кошти на придбання природного газу виділено з бюджету Корсунь-Шевченківського району Корсунь-Шевченківською районною радою, місцевий господарський суд дійшов висновку, що обов`язки розпоряджатися коштами територіальної громади і перевіряти їх цільове використання покладено на Корсунь-Шевченківську районну раду як на розпорядника цих коштів.

25. Натомість прокурор, згідно із висновком суду першої інстанції, не обґрунтував підстав звернення до суду в інтересах держави саме в особі Сектору освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської райдержадміністрації, який не є розпорядником коштів Корсунь-Шевченківського району.

26. Також, посилаючись на постанови Верховного Суду від 21.12.2018 у справі № 922/901/17, від 31.10.2018 у справі № 910/6814/17, від 06.02.2019 у справі № 927/246/18, суд зазначив, що саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснюють встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

27. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні № 4-рп/2008 від 01.04.2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

28. Законом України № 1401-VIII від 02.06.2016 "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", який набрав чинності 30.09.2016, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено ст. 1311, п. 3 ч. 1 якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

29. Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

30. Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

31. Відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

32. З огляду на зазначені норми права, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для повернення прокурору позовної заяви, поданої в інтересах держави в особі Сектору освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської райдержадміністрації.

33. Висновок суду першої інстанції про те, що розпорядником спірних коштів є Корсунь-Шевченківська районна рада, оскільки кошти на придбання природного газу на підставі рішення сесії Корсунь-Шевченківської районної ради № 26-14/УІІ від 21.02.2018 "Про бюджет Корсунь-Шевченківського району на 2018 рік" виділено з бюджету Корсунь-Шевченківського району, є передчасним. Так, вказаного рішення Корсунь-Шевченківської районної ради до позовної заяви не додано, а відповідно до умов договору № 42 про постачання природного газу від 16.02.2018 споживачем і платником за поставлений природний газ визначено саме Відділ освіти Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації, правонаступником якого, як зазначено у позовній заяві та підтверджується документами, доданими до позовної заяви, є Сектор освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської райдержадміністрації.

34. Отже, висновок суду першої інстанції про те, що прокурор не обґрунтував підстав звернення до суду в інтересах держави саме в особі Сектору освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської райондержадміністрації не відповідає наявним у справі матеріалам.

35. Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Наявність бездіяльності компетентного органу повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

36. Згідно з листом за № 52/3-248 вих-21 від 29.03.2021, Смілянська окружна прокуратура поінформувала Сектор освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської райдержадміністрацїї про виявлені порушення та необхідність вжиття заходів реагування, однак останній листом № 43 від 30.03.2021 повідомив, що немає наміру звертатися до суду з відповідним позовом.

37. Додаткова угода № 1 до договору постачання природного газу № 42 від 13.02.2018 укладена 11.04.2018, а позов у даній справі прокурор подав до суду 07.04.2021, тобто майже через три роки після укладення вказаної додаткової угоди.

38. Отже, наведене підтверджує факт невжиття уповноваженими органами будь-яких заходів упродовж розумного строку, оскільки розумність строку визначається з урахуванням саме таких чинників як потреба у захисті інтересів держави невідкладно (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності).

39. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами прокурора стосовно того, що підставою його звернення з позовом в інтересах держави став саме факт нездійснення уповноваженим державним органом покладеного на нього законом обов`язку із захисту державних інтересів, яке полягає у тому, що попри виявлені порушення вимог законодавства про державні закупівлі, органом, уповноваженим на здійснення відповідних функцій держави у правовідносинах, тобто Сектором освіти, молоді та спорту Корсунь-Шевченківської райдержадміністрації, протягом трьох років не вжито належних заходів до визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю природного газу та повернення надмірно сплачених коштів, у тому числі шляхом звернення до суду.

40. Посилання місцевого господарського суду на постанови Верховного Суду від 21.12.2018 у справі № 922/901/17, від 31.10.2018 у справі № 910/6814/17, від 06.02.2019 у справі № 927/246/18 як на підтвердження свого висновку про недостатність самого лише посилання прокурора в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду, та його обов`язок надати належні та допустимі докази вказаної обставини є безпідставним, оскільки у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду відступила від наведеної правової позиції, тобто остання тепер (як і на момент постановлення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції) є неактуальною.

41. Натомість, якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України (зазначене відповідає правовій позиції, наведеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

42. Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення прокурору позову, заявленого в інтересах держави, з підстав, передбачених п. 4 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

43. Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

44. Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

45. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

46. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

47. Положеннями ч. 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

48. Враховуючи те, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви прокурора є помилковим і таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, апеляційна скарга Керівника Смілянської окружної прокуратури підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 13.04.2021 - скасуванню а справа - передачі на розгляд суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Судові витрати.

49. Оскільки у даному випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, а скасовує ухвалу місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не проводиться та повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 174, 269, 271, 275, 280-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Керівника Смілянської окружної прокуратури задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.04.2021 у справі № 910/5748/21 скасувати.

3. Справу № 910/5748/21 передати на розгляд Господарського суду міста Києва зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська