ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" липня 2021 р. Справа № 924/490/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Грамчука І.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" м.Дніпро

до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" м.Київ в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" м.Нетішин, Хмельницька область

про стягнення 116694,77 грн., з яких: 116340,00 грн. основного боргу, 354,77 грн. 3% річних

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Процесуальні дії по справі.

встановив: товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" звернулось до суду з позовом до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" м.Київ в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" м.Нетішин, Хмельницька область в якому просить стягнути 116694,77 грн., з яких: 116340,00 грн. основного боргу, 354,77 грн. 3% річних.

В обґрунтування позову вказує на порушення відповідачем встановленого договорами поставки №17162/53-124-01-20-13151 від 28.12.2020 ,№17236/53-124-01-21-136665 від 04.02.2021, обов`язку оплати товару протягом визначеного договором строку, посилається на положення ст. 15 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2021 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Грамчуку І.В.

Ухвалою суду від 12.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.06.2021 та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 25 травня 2021.

24.05.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 09.06.2021 відкладено підготовче засідання у справі №924/490/21 на 09:30 год. 05 липня 2021.

Ухвалою суду від 05.07.2021 закрито підготовче провадження у справі №924/490/21. Призначено справу №924/490/21 до судового розгляду по суті у загальному позовному провадженні на 09:30 год. "26" липня 2021р.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №17162/53-124-01-20-13151 від 28.12.2020р. щодо оплати отриманого товару, поставленого позивачем відповідачу в сумі 101400,00 грн. з ПДВ (видаткова накладна №ДК-0000005 від 25.01.2021 на суму 96000,00 грн. (в т.ч. 16000,00 грн. ПДВ) та №ДК-0000012 від 12.02.2021 на суму 5400,00 грн. (в т.ч. 900,00 грн. ПДВ) та зобов`язань за договором поставки №17236/53-124-01-21-01-21-13665 від 04.02.2021 щодо оплати отриманого товару, поставленого позивачем відповідачу в сумі 14940 грн. з ПДВ (видаткова накладна №ДК-0000017 від 19.02.2021 на суму 14940,00 грн., в т.ч. 2490,00 грн.). Позов обґрунтований ст. ст. 11, 15, 202, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України, умовами договорів.

У відзиві на позов (вх.№05-22/4513/21 від 24.05.2021) відповідач наголошує на тому, що ВП ХАЕС своєчасно подано до облікової системи «Фінансові потоки» заявку на використання коштів для оплати товару за вищевказаним договором відповідно до діючого у ДП «НАЕК «Енергоатом» порядку здійснення платежів. Але ВП ХАЕС не був профінансований через низький рівень розрахунків за відпущену на ринок електричну енергію в умовах функціонування нового в Україні ринку електроенергії. Всі надходження грошових коштів, перш за все, використовуються для оплати невідкладних першочергових платежів до бюджету, а також для забезпечення безпеки в роботі АЕС.

Вважає безпідставним нарахування 3% річних та інфляційних втрат, що передбачені статтею 625 ЦК України, проведення Позивачем таких нарахувань на суму податку на додану вартість (далі - ПДВ), що включена до вартості товару за Договором.

Наголошує, що податковим Кодексом України, як спеціальним нормативним актом, що визначає будь-які питання щодо оподаткування, елементи податку, підстави для надання податкових пільг та порядок їх застосування, не передбачено включення до бази оподаткування податком на додану вартість будь-яких заходів юридичної відповідальності за порушення господарських зобов`язань юридичною особою, а навпаки, прямо зазначено про те, що до складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені).

Представник позивача подав клопотання (вх.№05-22/6295/21 від 26.07.2021) про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується надісланням ухвали суду від 05.07.2021р. на адресу відповідача.

Будь-які не розглянуті судом клопотання, подані учасниками процесу в межах розгляду справи, в матеріалах справи №924/490/21 відсутні.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми ч. ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи та те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити за матеріалами справи.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

28.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" (постачальник за договором, позивач) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція) (покупець, відповідач) укладений договір поставки №17162/53-124-01-20-13151, відповідно до пункту 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити даний товар згідно з найменуванням, виробником, в кількості, ціною та по коду УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (додаток 1 до договору), та яка є невід`ємною частиною договору.

Пунктами 3.1., 3.2. договору передбачено, що строк поставки товару становить протягом 30 календарних днів з дати укладення сторонами договору. Поставка товару здійснюється транспортом і за рахунок продавця на умовах DPP згідно з ІНКОТЕРМС 2010 на складі вантажоотримувача: за адресою: (Хмельницьке відділення ВП "Складське господарство"/склад №10, вул. Енергетиків,36, м.Нетішин, Хмельницька область, 30100).

Ціна товару по договору становить 84500,00 грн., крім того ПДВ 20% 16900,00 грн. Всього ціна договору: 101400,00 грн. Ціна за одиницю товару кількість та загальна ціна товару по договору визначається специфікацією №1 (п.п. 4.1., 4.2. договору).

Оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам договору, щодо його кількості та якості (пункт 5.1. договору).

Відповідно до пункту 6.1. договору сторони погодили, що приймання товару за якістю та кількістю здійснюється на складі вантажоотримувача відповідно до Інструкції №П-6 (1965р.) та №П-7 (1966р.), затверджених постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР, з наступними змінами і доповненнями та СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація Вхідного контролю продукції АЕС" (energoatom. com.uа).

Згідно з пунктами 6.2., 6.3., та 6.4. договору перехід права власності на товар за договором відбувається з дати поставки товару на склад вантажоотримувача за умови відповідності поставленого товару вимогам договору. Датою поставки товару вважається дата підписання вантажоотримувачем видаткової накладної. З товаром постачальник надає покупцю видаткову накладну (в 3 примірниках).

Пунктом 7.1., 7.5. договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення форс - мажорних обставин, зазначених в п. 2 ст. 14-1 ЗУ "Про торгово-промислові палати в Україні", які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін. Доказом виникнення форс-мажорних обставин та строку їх дії є сертифікат торгово-промислової палати України.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками і діє до повного виконання зобов`язань сторонами. (пункт 11.1. договору).

Договір підписаний представниками сторін та скріплений відтисками їх печаток.

Додатком №1 до договору оформлено специфікацію №1, в якій визначено найменування товару, технічні характеристики, кількість та ціну. Загальна вартість товару становить 101400,00 грн. з ПДВ.

Згідно видаткової накладної №ДК-0000005 від 25.01.2021р. на виконання умов договору, позивачем поставлено відповідачу товар на суму 96000,00 грн. Згідно видаткової накладної №ДК-0000012 від 12.02.2021 на виконання умов договору, позивачем поставлено відповідачу товар на суму 5400,00 грн.

Накладні підписані представниками сторін без поправок та зауважень, а також скріплені відтиском печаток.

04.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" (постачальник за договором, позивач) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція) (покупець, відповідач) укладений договір поставки №17236/53-124-01-21-13665, відповідно до пункту 1.1. якого продавець зобов`язується поставити і передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити даний товар згідно з найменуванням, виробником, в кількості, ціною та по коду УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (додаток 1 до договору), та яка є невід`ємною частиною договору.

Ціна товару по договору становить 12450,00 грн., крім того ПДВ 20% 2490,00 грн. Всього ціна договору: 14940,00 грн. Ціна за одиницю товару кількість та загальна ціна товару по договору визначається специфікацією №1 (п.п. 4.1., 4.2. договору).

Договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності печатки) і діє до 31.12.2021, в частині гарантійних зобов`язань до повного виконання. (пункт 11.1. договору).

Інші пункти договору поставки №17236/53-124-01-21-13665 від 04.02.2021 аналогічні пунктам договору поставки № 17162/53-124-01-20-13151 від 28.12.2020р.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений відтисками їх печаток.

Додатком №1 до договору оформлено специфікацію №1, в якій визначено найменування товару, технічні характеристики, кількість та ціну. Загальна вартість товару становить 14940,00 грн. з ПДВ.

Згідно видаткової накладної №ДК-0000017 від 19.02.2021 на виконання умов договору, позивачем поставлено відповідачу товар на суму 14940,00 грн. Накладна підписана представниками сторін без поправок та зауважень.

12.04.2021 позивачем надіслано на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості за договорами №17162/53-124-01-20-13151 від 28.12.2020, №17236/53-124-01-21-13665 від 04.02.2021 на суму 116340,00 грн. основного боргу, 256,07 грн. 3% за користування грошовими коштами. В підтвердження направлення претензії позивачем додано до позовної заяви рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, де вказано, що відправлення вручено 16.04.2021.

Позивачем додано до позовної заяви копії податкових накладних від 25.01.2021р., 12.02.2021р., 19.02.2021р.

Оскільки, відповідач своїх зобов`язань за договорами № 17162/53-124-01-20-13151 від 28.12.2020р., №17236/53-124-01-21-13665 від 04.02.2021 щодо оплати поставленого товару не виконав, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення за товар 101400,00 грн. по Договору №17162/53-124-01-20-13151 від 28.12.2020 та 3% річних в сумі 316,70 грн., 14940,00грн. по Договору №17236/53-124-01-21-13665 від 04.02.2021, 3% річних в сумі 38,07 грн., всього боргу в сумі 116340,00 грн. та , 3% річних в сумі 354,77 грн.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду:

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, 28.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" (постачальник за договором, позивач) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція) (покупець, відповідач) укладений договір поставки №17162/53-124-01-20-13151, відповідно до пункту 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити даний товар згідно з найменуванням, виробником, в кількості, ціною та по коду УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (додаток 1 до договору), та яка є невід`ємною частиною договору.

04.02.2021 між 2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" (постачальник за договором, позивач) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція) (покупець, відповідач) укладений договір поставки №17236/53-124-01-21-13665, відповідно до пункту 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити даний товар згідно з найменуванням, виробником, в кількості, ціною та по коду УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (додаток 1 до договору), та яка є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На виконання умов договорів та Специфікацій, позивач поставив, а уповноважена особа відповідача прийняла товар на загальну суму 116340,00 грн., згідно видаткової №ДК-0000005 від 25.01.2021 на суму 96000,00 грн., №ДК-0000012 від 12.02.2021 на суму 5400,00 грн., видаткова накладна №ДК-0000017 від 19.02.2021 на суму 14940,00 грн.

В свою чергу, відповідно до поданого до матеріалів справи відзиву на позовну заяву, відповідач не оспорює отримання товару за договорами поставки №17162/53-124-01-20-13151 від 28.12.2020, №17236/53-124-01-21-13665 від 04.02.2021 на загальну суму 116340,00 грн.

У ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

З пункту 5.1. договорів вбачається, що оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам договору, щодо його кількості та якості (пункт 5.1. договору).

Відповідно до пункту 6.1. договорів сторони погодили, що приймання товару за якістю та кількістю здійснюється на складі вантажоотримувача відповідно до Інструкції №П-6 (1965р.) та №П-7 (1966р.), затверджених постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР, з наступними змінами і доповненнями та СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація Вхідного контролю продукції АЕС" (energoatom.com.uа).

Таким чином, враховуючи положення п. 5.1 договору та ст. 253 ЦК України, згідно з якою перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, відповідач зобов`язаний був оплатити товар, отриманий

за видатковою накладною №ДК-0000005 від 25.01.2021 на суму 96000,00 грн., у строк до 12.03.2021р.,

згідно видаткової накладної №ДК-0000012 від 12.02.2021 на суму 5400,00 грн. у строк до 30.03.2021,

згідно видаткової накладної №ДК-0000017 від 19.02.2021 на суму 14940,00 грн. у строк до 06.04.2021р.

В порушення умов договорів поставки №17162/53-124-01-20-13151 від 28.12.2020, №17236/53-124-01-21-13665 від 04.02.2021 відповідач не оплатив товар на суму 116340,00 грн., оплати за отриманий товар на суму 116340,00 грн. відповідач не здійснив.

Докази добровільного погашення відповідачем заборгованості у розмірі 116340,00 грн. за спірними договорами поставки в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, з огляду на доведеність порушення відповідачем зобов`язання з повної оплати товару за договорами поставки №17162/53-124-01-20-13151 від 28.12.2020, №17236/53-124-01-21-13665 від 04.02.2021 відсутність в матеріалах справи доказів сплати відповідачем 116340,00 грн., суд вважає заявлені позовні вимоги про стягнення 116340,00 грн. основного боргу правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, посилання відповідача на важкий фінансовий стан не є підставою для звільнення від виконання грошових зобов`язань за договором поставки.

З огляду на прострочення відповідачем грошових зобов`язань за договорами №17162/53-124-01-20-13151 від 28.12.2020, №17236/53-124-01-21-13665 від 04.02.2021, позивач просить суд стягнути нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 354,77 грн. 3% річних за період з 30.03.2021 по 06.05.2021 з суми 101400,00 грн. та з 06.04.2021 по 09.05.2021 з суми 14940,00 грн., про стягнення яких звернувся з вказаним позовом до суду.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При перерахунку заявлених до стягнення 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання судом встановлено, що останні обраховано в межах максимального розміру за заявлені періоди, а тому вимога про стягнення 354,77 грн. 3% річних підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо посилань відповідача на запровадження на території України карантину та наявності форс-мажорних обставин, як на підставу для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань за договором, судом враховується таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" установлено з 12 березня 2020р. на усій території України карантин.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" до переліку форс-мажорних обставин, який міститься в ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", віднесено введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

З аналізу наведеної норми слідує, що на особу, яка порушила зобов`язання, покладається обов`язок доведення того, що відповідне порушення є наслідком дії певної непереборної сили, тобто, що непереборна сила не просто існує, а безпосередньо призводить до порушення стороною свого зобов`язання (необхідність існування причинно-наслідкового зв`язку між виникненням форс-мажорних обставин та неможливістю виконання стороною своїх зобов`язань).

При цьому, сам факт встановлення карантину як форс-мажорної обставини не може бути самостійною підставою для невиконання зобов`язань у встановлений договором строк, оскільки повинен бути доведений причинно-наслідковий зв`язок між карантином та неможливістю виконання договору.

У пункті 7.1 договорів сторони погодили, що вони звільняються від відповідальності за невиконання або невиконання зобов`язань за договором у разі виникнення форс-мажорних обставин, зазначених в п. 2 ст. 14-1 Закону України „Про Торгово-промислові палати в Україні, які не існували під час укладення договору та виникли поза волею сторін.

Частиною першою статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", передбачено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

У пункті 7.5. договорів також передбачено, що доказом виникнення форс-мажорних обставин та строку їх дії є сертифікат Торгово-промислової палати в Україні.

Однак в матеріалах справи відсутній відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України, а також відсутні докази на підтвердження наміру його отримати відповідачем (листи, звернення, тощо).

Тому посилання відповідача на наявність карантину, як на форс-мажорну обставину, не є підставою для невиконання зобов`язань за договором поставки та звільнення відповідальності за невиконання зобов`язань за укладеними договорами. Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26.05.2020р. у справі №918/289/19.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає за належне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 116340,00 грн. основного боргу, 354,77 грн. 3% річних.

Стосовно заяви позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. судом враховується таке.

Згідно з вимогами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч. 1-4 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу, в підтвердження чого додав копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Гусаровим Владиславом Олександровичем Серія ДП №4496, копію договору про надання правової допомоги №30/04 від 30.04.2021р., копію акту №06/05 від 06.05.2021р. про виконання адвокатом договору про надання правової допомоги №30/04 від 30.04.2021р. на суму 6 000,00 грн., копію рахунку на оплату №01 від 06.05.2021р. на суму 6000,00 грн., тобто докази понесення відповідачем судових витрат на оплату послуг адвоката в сумі 6000,00 грн.

Так згідно з договором про надання правової допомоги №30/04 від 30.04.2021, вказані витрати складаються з правових послуг щодо аналізу документів господарської діяльності, визначення правової позиції, складання, оформлення та підготовки для подання до Господарського суду позову до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" щодо стягнення на користь Клієнта основного боргу за договорами на постачання товару поставки №17162/53-124-01-20-13151 від 28.12.2020, №17236/53-124-01-21-13665 від 04.02.2021 три відсотків річних, встановленого індексу інфляції та інших штрафних санкцій, якщо їх стягнення виявиться можливим згідно вимог діючого законодавства та умов договорів і буде визнано доцільним Клієнтом, а Клієнт зобов`язується прийняти послуги та оплатити адвокату гонорар на умовах, визначених цим договором, розмір якого за домовленістю сторін складає 6000,00 грн. Акт підписаний представником позивча та адвокатом - Гусаровим В.О.

Суд встановив, що надання адвокатом Гусаровим В.О. адвокатських послуг в господарському суді Хмельницької області по справі №924/490/21, що підтверджується Договором про надання правової допомоги від №30/04 від 30.04.2021р., укладеним між позивачем та адвокатом Гусаровим В.О., актом №06/05 від 06.05.2021р. про виконання адвокатом договору про надання правової допомоги №30/04 від 30.04.2021р. на суму 6 000,00 грн. та рахунком на оплату №01 від 06.05.2021р. на суму 6000,00 грн.

Суд приймає до уваги, що участь в судових засіданнях 05.07.2021р. у справі в режимі відеоконференцзв`язку приймав представник позивача адвокат - Гусаров В.О.

Таким чином, позивач згідно з вимогами ст. 74 ГПК України довів надання йому послуг професійної правничої допомоги під час розгляду справи №924/490/21 у господарському суді Хмельницької області, у зв`язку із чим заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. є підтвердженими, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене заперечення відповідача щодо заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу судом до уваги не приймаються, як необґрунтовані та не доведені будь якими доказами.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового бору у справі покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул.Назарівська,3, м. Київ, 01032, код 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" (30100,Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд.20, код 21313677) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Севастопольська, 26-А, кв.18, код 34657024) 116340,00 грн. (сто шістнадцять тисяч триста сорок гривень 00 коп.) заборгованості, 354,77 грн. (триста п`ятдесят чотири гривні 77 коп.) 3 % річних, 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) витрат зі сплати судового збору та 6000,00 грн. (шість тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 26.07.2021р.

Суддя І.В. Грамчук

Віддрук. у 4 прим.: (усім рек. з пов. про вруч.)

1 - до справи;

2 - позивачу - 49000, м. Дніпро, вул. Севастопольська, буд. 26-А, кв. 18;

3, 4 - відповідачу (- 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; - 30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20).