ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2021 справа № 914/1685/21

За позовом: Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Науково виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Техномашприлад», м. Львів

про: стягнення безпідставно збережених коштів 77 379, 17 грн

Суддя Синчук М.М.

За участю секретаря судового засідання

Кравчук І.В.

Представники учасників справи:

від позивача: Наумець А.Г. - представник;

від відповідача: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Львівської міської ради до Науково виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Техномашприлад» про стягнення безпідставно збережених коштів 77 379, 17 грн.

Ухвалою суду від 22.06.2021 року прийнято позовну заяву Львівської міської ради до Науково виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Техномашприлад» про стягнення безпідставно збережених коштів 77 379, 17 грн до розгляду і відкрито провадження у справі № 914/1685/21 за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін; проведення судового засідання для розгляду справи по суті призначено на 19.07.21 р.

В судове засідання 19.07.2021р. представник Позивача з`явився. Позовні вимоги підтримав повністю.

В судове засідання 19.07.2021р. представник Відповідача не з`явився.

Щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи суд зазначає наступне.

Про дату, час та місце проведення судового засідання Відповідач був належним чином та завчасно повідомлений на адресу, зазначеній в позовній заяві та згідно витягу з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ ( АДРЕСА_1 ).

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зазначених в ч. 2 ст. 202 ГПК України, а саме: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Підстав для відкладення розгляду справи в судовому засіданні 19.07.2021р., визначених у ч. 2 ст. 202 ГПК України, не встановлено.

Відповідно до частини першої ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч.3 ст. 202 ГПК України).

А тому, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 19.07.2021 р. за відсутності представника Відповідача.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовуються фактичним використанням Відповідачем земельної ділянки площею 0,0249 га , кадастровий номер :04:007:0023, на АДРЕСА_2 для обслуговування нежитлового приміщення будівлі за відсутності відповідних рішень Львівської міської ради про передачу її у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

Відтак, Відповідачем безпідставно зберігаються кошти за користування земельною ділянкою без достатньої правової підстави у період з 06.03.2019 року по 31.05.21 року у сумі 77 379, 17 грн.

Правова позиція відповідача.

Відповідач щодо позовних вимог не заперечив, відзиву на позовну заяву не подав.

Відтак, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Обставини справи, встановлені судом.

Ухвалою Львівської міської ради від 05.03.2009 року № 2486 Науково виробничому товариству з обмеженою відповідальністю «Техномашприлад» було надано земельну ділянку площею 0,0249 га на АДРЕСА_2 (кадастровий номер :04:007:0023) в оренду терміном на 1 0 років для обслуговування будівлі без права реконструкції та надбудови (код КВ ЦП З 03.15 - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, за рахунок земель житлової та громадської забудови).

Між Львівською міською радою (далі Позивач, Орендодавець) та Науково-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю «Техномашприлад» (далі Відповідач, Орендар) 01.10.2010 року було укладено договір оренди землі № Г-876 терміном до 05.03.2019 року.

Відділом самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Львові департаменту містобудування Львівської міської ради 16.12.2020 року було проведено обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_2 та суміжних з ними земельних ділянок та встановлено, що Науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю «Техномашприлад» фактично використовує земельну ділянку площею 0,0249 га, кадастровий номер :04:007:0023, на АДРЕСА_2 для обслуговування нежитлового приміщення будівлі за відсутності відповідних рішень Львівської міської ради про передачу її у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

За результатами зазначеного обстеження Позивачем складено акт обстеження земельних ділянок від 16.12.2020 року №175.

В матеріалах справи міститься вимога Позивача звернена до Відповідача від 22.12.2020 року №175/2: «До 22.01.2021 р. вжити заходів щодо оформлення права користування (оренди) земельною ділянкою комунальної власності № НОМЕР_1 площею 0,0249 га (кадастровий номер :04:007:0023) для обслуговування нежитлового приміщення будівлі на АДРЕСА_2 . Про виконання вимоги повідомити письмово до « 22» січня 2021 року відділ самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Львові департаменту містобудування Львівської міської ради (м. Львів пл.Ринок, 1 к.437)».

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за Науково-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю «Техномашприлад» 04.08.2006 року зареєстроване право власності на нежитлові приміщення будівлі "А-1": 1-12, загальною площею 145.8 кв . м. на підставі договору купівлі-продажу № 1480 від 26.06.2006 року, та акту приймання-передачі від 27.07.2006 року № 1666.

В матеріалах справи міститься розрахунок суми збитків недоотриманих коштів міським бюджетом з плати за землю внаслідок використання земельної ділянки без документів, які підтверджують право користування щодо землекористувача ТзОВ «Техномашприлад».

З аналізу розрахунку вбачається, що визначення розміру несплаченої вартості оренди здійснено у відсотковому відношенні від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 13.05.2021 №1161, що міститься в матеріалах справи, нормативна грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер :04:007:0023) становить 314 521, 86 грн.

Відповідно до розрахунку суми збитків недоотриманих коштів, у період з 06.03.2019 по 31.05.2021, Відповідачем безпідставно зберігаються кошти за користування земельною ділянкою без достатньої правової підстави сумі 77 379, 17 грн.

Висновку суду.

Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122,123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною першою статті 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту його державної реєстрації (стаття 125 Земельного кодексу України).

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України).

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Як встановлено судом відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за Науково-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю «Техномашприлад» 04.08.2006 року зареєстроване право власності на нежитлові приміщення будівлі "А-1": 1-12, загальною площею 145.8 кв . м. на підставі договору купівлі-продажу № 1480 від 26.06.2006 року, та акту приймання-передачі від 27.07.2006 року № 1666.

Між Львівською міською радою та Науково-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю «Техномашприлад» 01.10.2010 року було укладено договір оренди землі № Г-876 терміном до 05.03.2019 року.

В матеріалах справи мітиться акт обстеження від 16.12.2020 року №175 земельних ділянок на АДРЕСА_2 та суміжних з ними земельних ділянок, у якому зафіксовано, що Відділом самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Львові департаменту містобудування Львівської міської ради встановлено, що Науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю «Техномашприлад» фактично використовує земельну ділянку площею 0,0249 га, кадастровий номер :04:007:0023, на АДРЕСА_2 для обслуговування нежитлового приміщення будівлі за відсутності відповідних рішень Львівської міської ради про передачу її у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

Позивач звертався до Відповідача з вимогою від 22.12.2020 року №175/2: про вжиття заходів щодо оформлення права користування (оренди) земельною ділянкою комунальної власності №2 площею 0,0249 га (кадастровий номер :04:007:0023) для обслуговування нежитлового приміщення будівлі на АДРЕСА_2 у визначений строк.

Однак, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідну вимогу Відповідачем не задоволено.

Відтак, у період з 06.03.2019 по 31.05.2021, Відповідачем безпідставно зберігаються кошти за користування земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №320/5877/17, від 04.12.2019 у справі №917/1739/17.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

У підпункті 14.1.147 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

При цьому, у відповідності до п.14.1.136 ст. 14 ПК України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Пунктами 1-4 статті 288 ПК України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно із п.5 статті 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку.

З огляду на викладене Відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею (в період з 06.03.2019 по 31.05.2021), зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17.

Згідно з частинами 1-4 статті 791 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 ПК України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17).

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

В матеріалах справи міститься розрахунок суми збитків недоотриманих коштів міським бюджетом з плати за землю внаслідок використання земельної ділянки без документів, які підтверджують право користування щодо землекористувача ТзОВ «Техномашприлад».

З аналізу розрахунку вбачається, що визначення розміру несплаченої вартості оренди здійснено у відсотковому відношенні від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 13.05.2021 №1161, що міститься в матеріалах справи, нормативна грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер :04:007:0023) становить 314 521, 86 грн.

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з Відповідача у період з 06.03.2019 по 31.05.2021 безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою без достатньої правової підстави сумі 77 379, 17 грн.

Судові витрати

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, витрати зі сплати судового збору слід покласти на Відповідача повністю.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 252 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Науково виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Техномашприлад» (79016, Львівська обл., місто Львів, вул. Городоцька, будинок 44, ідентифікаційний код 13819534) на користь Львівської міської ради (79008, Львівська обл., місто Львів, пл. Ринок, будинок 1, ідентифікаційний код 04055896) 77 379, 17 грн безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою.

3. Стягнути з Науково виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Техномашприлад» (79016, Львівська обл., місто Львів, вул. Городоцька, будинок 44, ідентифікаційний код 13819534) на користь Львівської міської ради (79008, Львівська обл., місто Львів, пл. Ринок, будинок 1, ідентифікаційний код 04055896) 2 270, 00 судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено 21.07.2021р.

Суддя М.М. Синчук