ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2021 р. Справа№ 910/8346/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Іорданов К.І.

від відповідача: Федорчук О.В.

від скаржника: Рибачок А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Закладу освіти "Приватний загальноосвітній навчальний заклад "МІДГАРД"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.05.2021 (повний текст складено та підписано 25.05.2021) (про забезпечення позову до пред`явлення позову)

у справі № 910/8346/21 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Приватної організації (установи закладу) "Приватний заклад дошкільної освіти "Плей Скул"

до Фонду державного майна України

про визнання протоколу аукціону недійсним, визнання торгів такими, що не відбулись

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

В травні 2021 року Приватна організація (установа, заклад) "Приватний заклад дошкільної освіти "Плей Скул", у порядку ст.ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), звернулося до господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення шляхом заборони Фонду державного майна України вчиняти будь-які дії щодо передачі державного нерухомого майна - павільйону № 22 (літера "22"-ІІI), загальною площею 803,1 кв. м (інвентарний номер 10100022), реєстраційний номер 21710384.ААААЛЕ908, що розташоване за адресою: 03127, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 1, в строкове платне користування (право оренди чи інше речове право).

Заява обґрунтована тим, що Приватна організація (установа, заклад) "Приватний заклад дошкільної освіти "Плей Скул" є зацікавленою особою в укладанні договору оренди зазначеного нерухомого майна і має намір подати до господарського суду міста Києва позов про визнання недійсним протоколу аукціону UA-PS-2021-03-29-000102-1 від 28.04.2021 та визнання аукціону від 28.04.2021 щодо передачі в оренду державного нерухомого майна - павільйону №22 (літера "22"-ІІI), загальною площею 803,1 кв. м (інвентарний номер 10100022), реєстраційний номер 21710384.ААААЛЕ908, що розташоване за адресою: 03127, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 1, таким, що не відбувся, оскільки, у Фонду державного майна України не було повноважень на проведення конкурсу щодо передачі нерухомого майна в оренду. Наслідком проведення відповідачем конкурсу без відповідних повноважень є подальше передання нерухомого майна у користування третіх осіб, що призведе до порушення прав та інтересів заявника у разі задоволення його позову. Також заявник зауважує на тому, що вжиття заходів забезпечення позову має тимчасовий характер і спрямоване на забезпечення захисту прав, свобод та інтересів позивача на час розгляду справи.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.05.2021 у справі №910/8346/21 задоволено заяву Приватної організації (установи закладу) "Приватний заклад дошкільної освіти "Плей Скул" про забезпечення позову; вжито заходи забезпечення позову, а саме заборонено Фонду державного майна України вчиняти будь-які дії щодо передачі державного нерухомого майна - павільйону №22 (літера "22"-ІІI), загальною площею 803,1 кв.м (інвентарний номер 10100022), реєстраційний номер 21710384.ААААЛЕ908, що розташоване за адресою: 03127, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 1, в строкове платне користування (право оренди чи інше речове право).

Задовольняючи заяву, місцевий господарський суд виходив із того, що заявник навів достатньо обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів забезпечення позову щодо заборони Фонду державного майна України вчиняти будь-які дії, спрямовані на передання у строкове платне користування, може порушити права заявника, а вжиті судом заходи сприятимуть запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді та у разі задоволення позову забезпечать можливість відновлення його порушених прав.

Отже, у наведеному випадку, застосування судом обраного заходу забезпечення позову (у разі задоволення позову, який заявник має намір подати) насамперед спрямовано на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та недопущення додаткового порушення прав та законних інтересів заявника.

Також місцевий господарський суд зауважив, що незастосування обраного заявником заходу забезпечення позову може призвести до виникнення необхідності у поданні до суду додаткових позовів у разі передачі нерухомого майна у строкове платне користування Закладу освіти "Приватний загальноосвітній навчальний заклад "Мідгард" на підставі відповідного договору, як то позову про визнання відповідного договору недійсним з метою ефективного судового захисту прав та законних інтересів позивача. Крім того, обраний заявником захід забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження прав Фонду державного майна України чи інших осіб.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, Заклад освіти "Приватний загальноосвітній навчальний заклад "МІДГАРД" звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову. Також скаржник просить суд апеляційної інстанції залучити його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник посилається на те, що він є особою, яка не брала участі у справі, однак суд вирішив питання щодо її прав та інтересів шляхом постановлення оскарженої ухвали про заборону передачі ФДМУ павільйону законному переможцю аукціону. Скаржник зазначає, що вжиття судом заходу забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти дії є порушенням приписів ч. 12 ст. 137 ГПК, оскільки пов`язане з втручанням у проведення конкурсу, що проводиться від імені держави (державного органу). З огляду на це і те, що заява про забезпечення позову ґрунтується на припущеннях, що не підтверджується доказами, скаржник просить скасувати ухвалу про забезпечення позову на підставі п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України.

Також, скаржником 16.07.2021 подані письмові пояснення, які за своїм змістом є доповненнями до апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 ГПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

Згідно з приписами ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду , крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, зазначені додаткові пояснення скаржника суд залишає без розгляду як такі, що подані з порушенням встановленого процесуального строку.

Позиції інших учасників справи.

Приватна організація (установа, заклад) "Приватний заклад дошкільної освіти "Плей Скул" подала відзив на апеляційну скаргу, в якій просить відмовити в її задоволенні та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Також, Фондом державного майна України подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу Закладу освіти "Приватний загальноосвітній навчальний заклад "МІДГАРД" задовольнити та скасувати оскаржену ухвалу суду першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги та явка представників сторін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2021 справу № 910/8346/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 у зазначеному складі колегії суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Закладу освіти «Приватний загальноосвітній навчальний заклад «МІДГАРД» на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.05.2021 № 910/8346/21 та призначено її до розгляду на 23.06.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 розгляд справи відкладено на 19.07.2021; продовжено строк розгляду апеляційної скарги.

У судове засідання 19.07.2021 з`явився представник скаржника, який підтримав апеляційну скаргу, просив ї задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У судове засідання 19.07.2021 з`явився представник позивача, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін.

У судове засідання 19.07.2021 з`явився представник відповідача, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК України , яке (забезпечення) застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволення вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачеві реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде ухвалено на користь позивача, в тому числі для недопущення потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до частин 1, 4 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачеві здійснювати певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову; забезпечення балансу інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язано застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише застереження у заяві про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язано застосування певного заходу забезпечення позову.

За змістом матеріалів справи, Приватна організація (установа, заклад) "Приватний заклад дошкільної освіти "Плей Скул" має намір пред`явити позов до Фонду державного майна України прo визнання недійсним протоколу аукціону UA-PS-2021-03-29-000102-1 від 28.04.2021 та визнання аукціону від 28.04.2021 щодо передачі в оренду державного нерухомого майна - павільйону № 22 (літера "22"-ІІI), загальною площею 803,1 кв. м (інвентарний номер 10100022), реєстраційний номер 21710384.ААААЛЕ908, що розташоване за адресою: 03127, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 1, таким, що не відбувся.

Оскільки Приватна організація (установа, заклад) "Приватний заклад дошкільної освіти "Плей Скул" має звернутися до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі їх задоволення не вимагатиме примусового виконання, у цьому випадку необхідно було застосовувати та досліджувати таку підставу для вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах необхідно досліджувати, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 912/1616/18 і від 26.09.2019 у справі № 917/751/19.

Задовольняючи заяву Приватної організації (установи, закладу) "Приватний заклад дошкільної освіти "Плей Скул", як одного з учасників електронного аукціону, про забезпечення позову шляхом заборони Фонду державного майна України вчиняти будь-які дії щодо передачі державного нерухомого майна - павільйону № 22 (літера "22"-ІІI), загальною площею 803,1 кв.м (інвентарний номер 10100022), реєстраційний номер 21710384.ААААЛЕ908, що розташоване за адресою: 03127, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 1, в строкове платне користування (право оренди чи інше речове право), місцевий господарський правомірно виходив із доведеності фактичних обставин, з якими пов`язано застосування відповідного заходу до забезпечення позову, та зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, відповідністю та співмірністю вжитих заходів забезпечення позову предмету позову немайнового характеру, оскільки матеріали справи підтверджують намір особи, що набуде статус відповідача у справі - Фонду державного майна України, на передання зазначеного майна у користування Закладу освіти "Приватний загальноосвітній навчальний заклад "Мідгард", як переможцю аукціону.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає законною та обґрунтованою позицію місцевого господарського суду про те, що незастосування обраного заявником заходу забезпечення позову може призвести до виникнення необхідності у поданні до суду додаткових позовів у разі передачі нерухомого майна у строкове платне користування Закладу освіти "Приватний загальноосвітній навчальний заклад "Мідгард" на підставі відповідного договору, як то позову про визнання відповідного договору недійсним з метою ефективного судового захисту прав та законних інтересів позивача.

Отже, місцевий господарський достеменно встановив, що застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони Фонду державного майна України вчиняти будь-які дії щодо передачі зазначеного нерухомого майна в строкове платне користування (право оренди чи інше речове право), не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача, а лише запровадить законні обмеження, наявність дасть змогу дозволить створити належні умови та запобігти перешкоджанню у виконанні рішення суду в разі повного чи часткового задоволення позовних вимог.

Крім цього, є доречним застереження місцевого господарського суду про те, що вжиття відповідних заходів забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження прав Фонду державного майна України чи інших осіб.

Забезпечення позову є тимчасовим заходом, застосування якого пов`язано із забезпеченням можливості виконання судового рішення, і не є рішенням, ухваленим за результатами розгляду справи по суті.

З огляду на викладене колегія суддів зазначає, що застосування заходів забезпечення позову у цьому спорі запровадить законні обмеження, наявність яких дасть змогу створити належні умови та запобігти перешкоджанню у виконанні рішення суду в разі повного чи часткового задоволення позовних вимог. Вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють такі правовідносини, зокрема вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Доводи скаржника про вжиття судом заходів забезпечення позову, пов`язаних з втручанням у проведення аукціону колегія вважає помилковими, оскільки в контексті ч. 12 ст. 137 ГПК України обмеженню підлягають заходи забезпечення, які будь-яким чином можуть вплинути на конкурс (аукціон), щодо проведення якого прийнято рішення. Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що вжиті заходи забезпечення позову не мають наслідком припинення, відкладення, зупинення чи будь-яке інше втручання у процедуру проведення аукціону. Так, електронний аукціон, який є предметом оскарження, проведено 28.04.2021, а із заявою щодо вжиття заходу забезпечення позову позивач звернувся 25.05.2021, тобто вже після проведення аукціону. Питання щодо передання майна в користування (оренду) перебуває поза межами процедури проведення аукціону і вирішується виключно за його результатами. Варто також зазначити, що судом першої інстанції не було вжито жодних обмежень в можливості укладення договору оренди з переможцем аукціону.

З приводу клопотання скаржника про залучення його до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, колегія зазначає, що відповідно до імперативних вимог ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Таким чином, питання про залучення до участі у справі третьої особи вирішується судом при відкритті провадження у справі або при підготовці справи до розгляду.

Оскільки наведені приписи процесуального закону унеможливлюють залучення до участі у справі третьої особи судом апеляційної інстанції на стадії перегляду ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову до його пред`явлення, суд відмовляє у задоволенні поданого клопотання.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Частиною 1 статті 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатом апеляційного перегляду колегія дійшла висновку про те, що ухвала постановлена з правильним застосуванням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала має бути залишена без змін, а апеляційна скарга Закладу освіти "Приватний загальноосвітній навчальний заклад "МІДГАРД" - без задоволення.

Судові витрати

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 255, 271, 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Закладу освіти "Приватний загальноосвітній навчальний заклад "МІДГАРД" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 25.05.2021 у справі №910/8346/21 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Заклад освіти "Приватний загальноосвітній навчальний заклад "МІДГАРД".

Матеріали справи № 910/8346/21 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 26.07.2021.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.В. Владимиренко

А.М. Демидова