ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2021м. ДніпроСправа № 904/5858/20 (904/4630/21)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., за участю секретаря судового засідання Карпенко К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОМЛИН", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРЛИЧ", смт. Млинів, Млинівський район, Рівенська обл.

про стягнення заборгованості за поставлений товар, пені, штрафу, 10% річних та інфляційних втрат в загальній сумі 7 318 065,59 грн

Представники:

від позивача: Кропов А.В. ордер серія №1042939 від 09.11.2020, договір про надання правничої допомоги від 05.11.2020

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОМЛИН" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРЛИЧ" про стягнення 5 046 767,89 грн - основного боргу, 280 960,36 грн - пені, 224 534,22 грн - 10 % річних та 251 772,75 грн - інфляційних втрат, 1 514 030,37 грн штрафу за Договором поставки №52 від 12.02.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №52 від 12.02.2019.

Судом за допомогою автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що 10.11.2020 Господарським судом Дніпропетровської області відносно відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОМЛИН" (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, будинок 10/14, ) відкрито провадження у справі про банкрутство №904/5858/20, що перебуває на розгляді судді Господарського суду Дніпропетровської області Соловйової А. Є.

21.10.2019 року набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, на підставі положень частини 3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи №904/5858/20(904/4630/21) передані до провадження судді Соловйовій А.Є.

Ухвалою суду від 11.05.2021 прийнято матеріали справи №904/5858/20(904/4630/21) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОМЛИН" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРЛИЧ" про стягнення 5 046 767,89 грн - основного боргу, 280 960,36 грн - пені, 224 534,22 грн - 10 % річних та 251 772,75 грн - інфляційних втрат, 1 514 030,37 грн - штрафу за Договором поставки №52 від12.02.2019 до розгляду в межах справи № 904/5858/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОМЛИН" (49038, м.Дніпро, вул. Княгині Ольги, будинок 10/14, ) та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, яке відбудеться 01.06.2021 о 10:20 год.

Ухвалою суду від 01.06.2021 відкладено підготовче засідання на 17.06.2021 о 14:30 год.

04.06.2021 від відповідача надійшов відзив на позов вих. №394 від 02.06.2021. Суд долучив наданий документ до матеріалів справи.

17.06.2021 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 29.06.2021 о 12:00 год.

Ухвалою суду від 29.06.2021 продовжено строк підготовчого провадження до 09.08.2021, відкладено підготовче засідання на 08.07.2021 о 13:45 год.

07.07.2021 від відповідача електронною поштою надійшло клопотання вих.№64 від 07.07.2021 про відкладення розгляду справи.

08.07.2021 від позивача надійшло клопотання про закриття підготовчого засідання та проведення підготовчого засідання, призначеного на 08.07.2021 без участі його представника.

Ухвалою суду від 08.07.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду в засіданні на 27.07.2021 о 09:45 год.

23.07.2021 від відповідача електронною поштою надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

26.07.2021 від відповідача електронною поштою надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів оплати товару в загальній сумі 396 767,89 грн., а саме: копій платіжних доручень № 5126 від 13.07.2021, № 5133 від 14.07.2021, № 5154 від 15.07.2021, № 5174 від 16.07.2021, № 5236 від 23.07.2021.

26.07.2021 від відповідача електронною поштою надійшло клопотання б/н від 26.07.2021 про зменшення розміру штрафу, в якому просив суд зменшити розмір штрафу з 30 % до 3 % ВІД вартості поставленого та неоплаченого в строк товару та визначити його в розмірі 151 403,04 грн. (5 046 767,89 грн * 3 %).

В судове засідання, призначене на 27.07.2021 з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне.

Справа №904/5858/2(904/4630/21) перебуває на розгляді суду з 11.05.2021, розгляд справи неоднарозово відкладався за клопотання відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Для цих цілей існує Єдиний державний реєстр судових рішень.

Відповідно до частин 1, 3 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Таким чином, у відповідача була можливість ознайомлення з ухвалами суду завчасно у Єдиному державному реєстрі судових рішень та забезпечити явку іншого представника у судове засідання.

В даному випадку підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні, визначені статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

За приписами ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача.

З огляду на те, що розгляд даної справи неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою представників сторін, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

В судовому засіданні 27.07.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ДНІПРОМЛИН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕРЛИЧ» було укладено Договір поставки №52 борошна пшеничного вищого сорту (Договір).

Згідно з умовами Договору Позивач зобов`язується поставити та передати у власність Відповідача товар (партію товару), а Відповідач зобов`язується прийняти та платити такий товар.

Відповідно до п.1.5 Договору датою поставки вважається дата передачі Постачальником (Позивачем) Товару Покупцю (Відповідачу), що підтверджується підписаною уповноваженими представниками Сторін накладною на Товар (товарно - транспортною накладною або видатковою накладною).

Згідно з видатковими накладними в період з 20.02.2019 по 30.11.2020 Позивач поставив Відповідачу Товар загальною вартістю 73 233 044,54 грн.

Відповідно до п.5.4 Договору (в редакції Додаткової угоди від 05.11.2019) оплата за товар здійснюється Відповідачем протягом 21 (двадцяти одного) календарного дня з моменту передачі Позивачем Відповідачу кожної окремої партії товару.

Зважаючи на вищевказані пункти Договору, оплату за товар, поставлений у період по 30.11.2020, Відповідач мав здійснити до 21.12.2020.

В період з 20.02.2019 по 04.02.2021 Відповідач в рахунок погашення заборгованості за поставлений Товар сплатив 68 186 276,65 грн.

З урахуванням викладеного, в порушення умов Договору Відповідач має заборгованість за поставлений Позивачем Товар в загальному розмірі 5 046 767,89 грн.

29 січня 2021 року з метою вирішення спору в позасудовому порядку Позивач звернувся до Відповідача з Претензією №505, згідно з якою просив погасити існуючу заборгованість за Договором.

Відповідь на вищевказану претензію була надана Відповідачем листом від 11.02.2021 №119, згідно з якою Відповідач, не заперечував проти існування та розміру заборгованості й повідомляв про намір у тримісячний строк її погасити.

Після пред`явлення Претензії Відповідачем було сплачено 50 000,00 грн.

Відповідач належно не виконує взяті на себе у відповідності з Договором зобов`язання, а саме, не здійснює у повному обсязі та в строк оплату вартості отриманого від Позивача Товару, чим порушує умови Договору.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань за договором №52 поставки від 12.02.2019 в частині розрахунку за отриману продукцію та просить суду стягнути з Відповідача суму основного боргу в розмірі 5 046 767,89 грн, пеню в сумі 280 960,36 грн, 10% річних в сумі 224 534,22 грн, інфляційні витрати в сумі 251 772,75 грн, штраф в розмірі 473 202,06 що і є причиною виникнення цього спору.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладання договору, факт поставки продукції, строк оплати, наявність прострочення оплати продукції.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, на підставі наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 11 статті 1 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Положення ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачають, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що строк оплати продукції є таким, що настав.

Під час судового розгляду справи, відповідачем було сплачено заборгованість в загальній сумі 396 767,89 грн., відповідно до платіжних доручень № 5126 від 13.07.2021, № 5133 від 14.07.2021, № 5154 від 15.07.2021, № 5174 від 16.07.2021, № 5236 від 23.07.2021.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

З огляду на викладене, провадження в частині стягнення 396 767,89 грн основного боргу підлягає закриттю.

Оскільки господарським судом встановлено, що відповідачем допущено порушення строків розрахунку за поставлену позивачем продукцію, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 4 650 000,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п.6.4 Договору у випадку порушення строку оплати поставленого 7 вару Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ діючої в період прострочення, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Згідно з п.6.4 Договору у випадку порушення Покупцем (Відповідачем) строків оплати за товар на 10 календарних днів Покупець сплачує Постачальнику Позивачу) штраф у розмірі 30 % від вартості поставленого та неоплаченого у строк Товару.

Нормами ст.625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом.6.6 Договору встановлено розмір процентів річних за порушення виконання грошового зобов`язання, а саме передбачено, що Покупець має сплатити Постачальнику суму боргу з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення платежу, а також 10 (десяти) відсотків річних від простроченої суми.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, штрафу, 10% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що розрахунок пені, штрафу, 10% річних та інфляційних втрат, здійснений арифметично та методологічно вірно, а відтак позовні вимоги про стягнення 280 960,36 грн - пені, 1 514 030,37 грн - штрафу, 224 534,22 грн - 10% річних, 251 772,75 грн - інфляційних втрат є обгрунтованим.

В той же час, відповідач просив суд зменшити розмір штрафу з 30% до 3% від вартості поставленого та неоплаченого товару та визначити його в розмірі 151 403,04 грн. з посиланням, зокрема, на ст. 233 Господарського кодексу України.

В обґрунтування клопотання відповідач зазначає, що штраф в розмірі 30% від вартості поставленого та неоплаченого у строк товару є завищеним і не відповідає звичаям ділового обороту; штраф передбачено за порушення строків оплати за товар на 10 календарних днів, що є незначним порушенням; розмір штрафу в два рази перевищує загальний розмір десяти процентів річних, інфляційних втрат та пені; збитки (в т.ч. упущена вигода) ТОВ «ДНІПРОМЛИН» у зв`язку з простроченням оплати товару повністю компенсуються за рахунок десяти процентів річних та інфляційних втрат; ТОВ «ТЕРЛИЧ» не відмовлялося від оплати отриманого товару та по мірі можливостей здійснює його оплату; згідно наданого ТОВ «ДНІПРОМЛИН» реєстру оборотів за договором та розрахунок заборгованості загальний оборот поставки товарів складав більше 73 млн. гривень, а тому наявна заборгованість з оплати товару є незначною в порівнянні із загальною вартістю поставленого та оплаченого товару; на можливість здійснення розрахунків також вплинули карантинні заходи, які були встановлені постановами Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 211 та від 09.12.2020 № 1236.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Слід зазначити, що зменшення розміру санкцій за ст. 233 Господарського кодексу України є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізоване при наявності сукупності передбачених в контексті коментованої норми обставин.

Доводи зазначені в клопотанні відповідача, не можуть слугувати підставою зменшення розміру санкцій, тому клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу з 30% до 3% від вартості поставленого та неоплаченого товару та визначення його в розмірі 151 403,04 грн задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Терлич" (35100, Рівненська область, Млинівський район, смт. Млинів, вул. Народна, буд 50, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОМЛИН" (49038, м.Дніпро, вул. Княгині Ольги, 10/14, ) 4 650 000,00 грн - основного боргу, 280 960,36 грн - пені, 1 514 030,37 грн - штрафу, 224 534,22 грн - 10% річних, 251 772,75 грн - інфляційних втрат, 109 770,98 грн - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Провадження у справі в частині стягнення 396 767,89 грн основного боргу закрити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.07.2021.

Суддя А.Є. Соловйова