СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2021 р. Справа № 922/2467/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.

за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Виконавчого комітету Куп`янської міської ради (вх. 3344 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2019, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Присяжнюк О.О., повний текст складено 08.10.2019, у справі 922/2467/19

за позовом Фізичної особи-підприємця Гиренка Олександра Сергійовича, м.Куп`янськ,

до 1) Управління економіки Куп`янської міської ради, м. Куп`янськ,

2) Фізичної особи-підприємця Бринцова Сергія Віталійовича, м. Куп`янськ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідачів - Виконавчого комітету Куп`янської міської ради, м. Куп`янськ,

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 07.10.2019 у справі №922/2467/19 позов задоволено повністю. Визнано недійсним укладений між Управлінням економіки Куп`янської міської ради та Фізичною особою - підприємцем Бринцовим Сергієм Віталійовичем договір на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 07.06.2018 №192. Стягнуто з Управління економіки Куп`янської міської ради на користь Фізичної особи-підприємця Гиренка Олександра Сергійовича 960,50 грн судового збору. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Бринцова Сергія Віталійовича на користь Фізичної особи-підприємця Гиренка Олександра Сергійовича 960,50 грн судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, Виконавчий комітет Куп`янської міської ради - особа, яка не брала участі у справі і вважає, що місцевий господарський суд вирішив питання про її права, інтереси та обов`язки, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 07.10.2019 у справі №922/2467/19 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог фізичної особи - підприємця Гиренка Олександра Сергійовича.

Автоматизованою системою документообігу Східного апеляційного господарського суду (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2019) для розгляду вказаної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М.М., суддя Терещенко О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 залишено без руху апеляційну скаргу Виконавчого комітету Куп`янської міської ради на підставі частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржником у порушення приписів пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги в порядку та розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

25.11.2019 до суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в порядку та розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

02.12.2021 у зв`язку із перебуванням на лікарняному судді Слободіна М.М., було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Дучал Н.М.

Східним апеляційним господарським судом ухвалою від 02.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Куп`янської міської ради (особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов?язки) та призначено її до розгляду на 16.12.2019.

09.12.2019 до суду апеляційної інстанції від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. №11648), в якому він вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги Виконавчого комітету Куп`янської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2019 та просить закрити апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, оскільки на його думку воно порушено незаконно, так як Виконавчий комітет Куп`янської міської ради не брав участі у справі в суді першої інстанції та оскаржуване рішення у справі не стосується його прав та обов`язків.

16.12.2019 до Східного апеляційного господарського суду від заявника апеляційної скарги надійшло клопотання про закриття провадження у справі (вх. №11803), в якому він просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2019 та закрити провадження у справі №922/2467/19, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2019 залучено Виконавчий комітет Куп`янської міської ради до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів; відмовлено у задоволенні клопотання третьої особи про закриття провадження у справі; оголошено перерву у судовому засіданні до 27.01.2020.

23.01.2020 у зв`язку з відрядженням на навчання судді Терещенко О.І. здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М.М., суддя Дучал Н.М.

До початку судового засідання 27.01.2020 фізична особа - підприємець Гиренко О.С. звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про відвід колегії суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Дучал Н.М., суддя Слободін М.М., у справі №922/2467/19 на підставі п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, посилаючись, зокрема, на наявність обставин, що, на думку заявника, свідчать про порушення порядку визначення складу суду для розгляду даної справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 визнано необґрунтованою заяву ФОП Гиренка О.С. (вх. № 714 від 27.01.2020) про відвід колегії суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Дучал Н.М., суддя Слободін М.М. у справі №922/2467/19. Зупинено провадження у справі №922/2467/19 для вирішення питання про відвід колегії суддів у порядку, визначеному ст.39 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 28.01.2020, для вирішення питання про відвід визначено суддю Пуль О.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2020 відмовлено у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Гиренка Олександра Сергійовича про відвід колегії суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Дучал Н.М., суддя Слободін М.М. у справі №922/2467/19.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.02.2020 поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи на 02.03.2020.

02.03.2020 до суду апеляційної інстанції позивачем подано клопотання про закриття апеляційного провадження (вх. №2046), яке обґрунтоване тим, що Виконавчий комітет Куп`янської міської ради не приймав участі у справі в суді першої інстанції, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не стосується його прав та обов`язків.

Водночас, третьою особою подано клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду адміністративної справи №2040/5300/18 (вх. № 2048).

Вказане клопотання мотивовано тим, що в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 у справі № 2040/5300/18 частково задоволено позовні вимоги Гиренка О.С. до виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ФОП Бринцов С.В. про визнання протиправними дій та бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення. Вказаним судовим рішенням визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Куп`янської міської Харківської області від 25.05.2018 № 167 "Про визначення переможця/переможців конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування". Однак, постановою Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 2040/5300/18 постанова Харківського адміністративного суду від 25.09.2018 та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 скасовані, а справа направлена на новий розгляду до Харківського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про закриття провадження у справі; задоволено клопотання третьої особи про зупинення провадження; зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 2040/5300/18; зобов`язано третю особу та позивача повідомити Східний апеляційний господарській суд про результати розгляду справи № 2040/5300/18.

Постановою Верховного Суду від 25.06.2020 закрито провадження за касаційною скаргою Фізичної особи- підприємця Гиренка Олександра Сергійовича на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 у справі № 922/2467/19 в частині відмови у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі; ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 у справі № 922/2467/19 в частині зупинення провадження у справі залишено без змін.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2021 у зв`язку зі звільненням у відставку головуючого судді Сіверіна В.І. та відпусткою судді Дучал Н.М. здійснено повторний розподіл судової справи №922/2467/19 та визначено наступний склад колегії суддів для її розгляду: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.

17.06.2021 від представника позивача Сиротенка С.Є. надійшло клопотання про поновлення провадження у справі (вх. №7023).

23.06.2021 у зв`язку з відпусткою судді Крестьянінова О.О. було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Тарасова І.В., суддя Фоміна В.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2021 поновлено провадження у справі; призначено розгляд справи на 22.07.2021, про що повідомлено учасників справи в порядку статей 120, 268 ГПК України.

06.07.2021 до апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання (вх. № 7734), в якому заявник просить забезпечити процесуальну можливість здійснювати захист та представництво його інтересів по справі № 922/2467/19 допущеним протокольною ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 представником Сиротенко С.Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 виправлено описку, допущену в описовій частині ухвали Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2021 у справі № 922/2467/19.

16.07.2021 до апеляційного господарського суду від представника апелянта надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (вх. № 8111). Крім того, повідомлено, що вимоги апеляційної скарги Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

21.07.2021 у зв`язку з відпусткою судді Тарасової І.В. було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.

22.07.2021 до початку судового засідання фізична особа - підприємець Гиренко О.С. звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про відвід колегії суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Шевель О.В., судді Тарасової І.В., судді Фоміної В.О., у справі №922/2467/19 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, посилаючись, зокрема, на наявність обставин, що, на думку заявника, свідчать про сформовану правову позицію з аналогічних спорів та може вплинути на об`єктивність суддів при розгляді даної справи.

Крім того, 22.07.2021 до апеляційного господарського суду надійшло клопотання позивача про закриття апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Куп`янської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2019 у справі 922/2467/19.

Розглянувши заяву фізичної особи - підприємця Гиренка О.С. про відвід суддів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення її без розгляду, з огляду на таке.

Пунктом 3 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи надано право на подання заяв та клопотань, в тому числі згідно з частиною 2 статті 38 Господарського процесуального кодексу України - на заявлення відводу судді з підстав, передбачених статтями 35 - 36 цього Кодексу.

Водночас, положеннями частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Також, приписами статті 118 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Таким чином, наведеними приписами встановлено процесуальні строки, протягом яких заяви про відвід мають бути подані до суду. Водночас, процесуальним законодавством передбачено можливість подачі стороною заяви після закінчення визначеного строку за умови доведення стороною неспроможності з`ясування нею підстав відводу до спливу такого строку.

Підставою заявленого відводу колегії суддів від розгляду апеляційної скарги Виконавчого комітету Куп`янської міської ради (вх. 3344 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2019 у справі 922/2467/19 є обставини, що свідчать про сформовану правову позицію даної колегії суддів з аналогічних спорів.

Водночас, як вже було зазначено, 18.05.2021 було здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 922/2467/19 та визначено наступний склад колегії суддів для її розгляду: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.

В подальшому, у зв`язку з відпусткою судді Крестьянінова О.О. було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Шевель О.В., судді Тарасової І.В., судді Фоміної В.О., та ухвалою Східного апеляційного господарського суду у зазначеному складі судової колегії від 24.06.2021 поновлено провадження у даній справі.

Як вбачається з отриманого судом повідомлення відділення зв`язку про вручення поштового відправлення, копію ухвали суду апеляційної інстанції від 24.06.2021 про поновлення провадження у справі отримано позивачем 01.07.2021, а отже, саме тоді заявник дізнався про існування обставин, які, на його думку, є підставою для заявлення відводу колегії суддів, та про склад судової колегії для розгляду справи: судді Шевель О.В., судді Тарасової І.В., судді Фоміної В.О. (т.2, а.с. 122).

До того ж, 14.07.2021 позивач ознайомився з матеріалами справи №922/2467/19, що підтверджує обізнаність позивача про склад судової колегії, сформованої автоматизованою системою документообігу для розгляду цієї справи (т.2, а.с. 129),

Проте, судом апеляційної інстанції встановлено, що відвід колегії суддів заявлено 22.07.2021, тобто поза межами встановленого абзацом другим частиною 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України дводенного строку.

З огляду на викладене, фізичною особою - підприємцем Гиренко О.С. подано заяву про відвід суддів Шевель О.В., Тарасової І.В., Фоміної В.О., з порушенням строків зазначених у положеннях частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України та без зазначення обставин, що свідчили б про винятковість випадку та про те, що заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку про підставу відводу, а тому вказана заява підлягає залишенню без розгляду.

Щодо клопотання позивача про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Куп`янської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2019 у справі 922/2467/19 на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, то колегія суддів зазначає таке.

Так, згідно з пунктом 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Отже згідно з положеннями чинного процесуального законодавства судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, що випливають зі сформульованого у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду судом справи та ухвалення рішення є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, апеляційна скарга, зокрема, обґрунтована тим, що відповідно до абз. 6 частини 1 статті 7 Закону України "Про автомобільний транспорт", пункту 2 розділу ІІ Положення про організацію перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м. Куп`янськ, організатором проведення конкурсу з переведення пасажирів на міських автобусних маршрутах є Виконавчий комітет Куп`янської міської ради.

В ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2019 у даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що рішення по даній справі може вплинути на права та обов`язки Виконавчого комітету Куп`янської міської ради як організатора перевезень, пов`язані з наслідками визнання спірного договору недійсним, а тому залучив його до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні першого відповідача.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується зі статтею 326 цього кодексу, передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення містить частина друга статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

У рішенні ЄСПЛ від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" зазначено, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, враховуючи, що є таке, що набрало законної сили судове рішення, яким залучено апелянта до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, та встановлено, що рішення по даній справі може вплинути на його права, то відсутні підстави для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Куп`янської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2019 у справі №922/2467/19 на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

Всі учасники справи про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (т.2, а.с. 122-124). Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи та правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення учасників справи про розгляд справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у відповідності до вимог статті 282 Господарського процесуального кодексу України зазначає про такі обставини.

З матеріалів справи вбачається, що 23.05.2018 проведено засідання конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на міських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території м. Куп`янськ, яке оформлене відповідним протоколом. Відповідно до цього протоколу на засіданні конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на міських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території м. Куп`янськ, вирішено, зокрема, надати організатору пропозицію визначити переможцем конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах, на об`єкті № 2 - міському автобусному маршруті №6 "Промбуд-3 - М-н Ювілейний" - ФОП Бринцова С.В., друге місце посів- ФОП Гиренко О.С. (т.1, а.с. 23-26, 66-70).

Рішенням Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області від 25.05.2018 № 167 "Про визначення переможця/переможців конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування" визнано переможцем конкурсу, як такого, який набрав найбільшу кількість балів за результатами розгляду відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів, підготовлених конкурсним комітетом, на об`єкт конкурсу № 2: міський автобусний маршрут загального користування № 6 "Промбуд-3 - м-н. Ювілейний" - ФОП Бринцова С.В. (пункт 1); визнано перевізника - претендента, як такого, який посів друге місце за результатами розгляду відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів, підготовлених конкурсним комітетом, на об`єкт конкурсу № 2: міський автобусний маршрут загального користування № 6 "Промбуд-3 - м-н. Ювілейний" - ФОП Гиренка О.С. (пункт 2); доручено Управлінню економіки Куп`янської міської ради провести підготовчу роботу та укласти відповідний договір на перевезення пасажирів з переможцем конкурсу (пункт 3) (т.1, а.с.22, 75-76).

07.06.2018 між Управліннями економіки Куп`янської міської ради від імені організатора, керуючись Положенням про організацію перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування, затвердженого рішенням виконавчого комітету від 21.05.2013 №199, та ОСОБА_1 (далі- перевізник) у відповідності до рішення Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області від 25.05.2018 № 167 "Про визначення переможця/переможців конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування" укладено договір на перевезення пасажирів автомобільним транспортом №192, відповідно до умов якого організатор надав перевізникові право на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування № 6 "Промбуд-3 - м-н. Ювілейний" на умовах конкурсу, а перевізник зобов`язався надавати ці послуги на умовах, передбачених цим договором, Законом України "Про автомобільний транспорт" зі змінами та доповненнями, постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 №176 "Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту", наказом Міністерства транспорту України від 15.07.2013 №480 "Про затвердження Порядку організації перевезень пасажирів та багажу автомобільним транспортом", рішеннями Куп`янської міської ради та її виконавчого комітету та іншими законодавчими та нормативно-правовими актами у сфері автомобільного транспорту (т.1, а.с.71-74).

Як зазначено у позовній заяві та підтверджується матеріалами справи, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 у справі № 2040/5300/18 за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області, за участю третьої особи: Фізичної особи-підприємця Бринцова Сергія Віталійовича про визнання дій органів місцевого самоврядування протиправними та скасування рішень, скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області від 25.05.2018 № 167 "Про визначення переможця/переможців конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування". В цій частині прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області від 25.05.2018 № 167 "Про визначення переможця/переможців конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування". В іншій частині рішення суду першої інстанції - залишено без змін (т.1, а.с. 21).

05.09.2019 позивач - Фізична особа - підприємець Гиренко Олександр Сергійович, звернувся до Господарського суду Харківської області із позовом до Управління економіки Куп`янської міської ради та Фізичної особи - підприємця Бринцова Сергія Віталійовича, в якому просив суд визнати недійсним укладений між Управлінням економіки Куп`янської міської ради та Фізичною особою - підприємцем Бринцовим С.В. договір на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 07.06.2018 №192 (т.1, а.с. 6-8).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував на те, що при укладенні оспорюваного правочину були порушені положення ч. ч. 1, 2 ст. 203 Цивільного кодексу України, оскільки такий правочин суперечив нормам Закону України "Про автомобільний транспорт" та постанови Кабінету міністрів України від 03.12.2008 №1081 "Про затвердження Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування", а відтак на підставі статті 215 Цивільного кодексу України укладений між відповідачами договір має бути визнаний недійсним в судовому порядку.

В обґрунтування позовних вимог позивач з посиланням на приписи статей 203, 215 Цивільного кодексу України зазначив про те, що встановлені судами у справі №2040/5300/18 обставини, свідчать про те, що права позивача як учасника конкурсу були порушені, а обставини, які передували укладенню спірного договору, вимогам закону не відповідають та скасовані у судовому порядку. Також, заявник вказав на те, що договір від 07.06.2018 № 192 унеможливлює призначення та проведення нового конкурсу щодо того ж об`єкту та позбавляє позивача права прийняти в ньому участь на рівних, передбачених законом, умовах.

07.10.2019 місцевим господарським судом ухвалено оскаржуване рішення про задоволення позову.

Вказане рішення місцевого господарського суду з посиланням на приписи статей 15, 16, 203, 215, 216 ЦК України, статей 20, 207 ГК України, статей 31, 43 Закону України "Про автомобільний транспорт", пункти 46, 51, 53 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 N 1081 "Про затвердження Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування", мотивоване тим, що договір про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування укладається організатором за результатами проведеного конкурсу та відповідно є єдиною підставою для здійснення перевезень на маршрутах загального користування; підставою для укладення спірного договору є рішення Виконавчого комітету Куп`янської міської ради від 25.05.2018 №167 "Про введення в дію рішення конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників", яке визнано протиправним та скасовано постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 у справі № 2040/5300/18; укладення договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом за відсутності вказаних фактичних обставин чи їх юридичній нікчемності є незаконним, тоді як адміністративним судом у справі №2040/5300/18 встановлено, що обставини, які передували укладенню спірного договору, вимогам закону не відповідають та скасовані у судовому порядку. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання недійсним договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 07.06.2018 №192.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається, зокрема, на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зокрема, апелянт вказує на те, що місцевим господарським судом при вирішенні даного спору застосовано положення постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 N 1081 "Про затвердження Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування" в редакції, яка втратила чинність на час виникнення спірних правовідносин. Також зазначає, що підставою укладення спірного договору було рішення конкурсного комітету щодо визначення переможця, яке не скасовано в судовому порядку та є чинним, а не рішення виконавчого комітету Куп`янської міської ради від 25.05.2018 №167, як помилково зазначив суд першої інстанції, у зв`язку з чим вважає, що відсутні підстави для проведення нового конкурсу та визнання недійсним спірного договору.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

Положеннями пункту 3 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 20 Господарського кодексу України передбачено, що захист прав та законних інтересів здійснюється, зокрема, шляхом визнання правочину (господарської угоди) недійсним.

Загальні підстави та наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України.

Частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину - є недодержання, в момент вчинення правочину, стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина 1). Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (частина 2). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина 3). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина 5). Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (частина 6).

Згідно з частинами 2, 3 статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом статті 215 Цивільного кодексу України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

У розумінні приписів наведених норм оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи про визнання правочину недійсним спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

Така правова позиція щодо застосування норм права викладена в постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №914/3095/16, від 23.01.2018 у справі 918/350/16, та узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 10.02.2016 у справі № 6-3005цс15, від 25.05.2016 у справі № 6-605цс16.

При цьому, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Аналогічна правова позиція викладена у пункті 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17.

Враховуючи приписи наведеного законодавства та перевіривши обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, зазначаючи при цьому наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між відповідачами укладено договір про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування, який за своєю природою підпадає під правове регулювання глави 64 Цивільного кодексу України, глави 32 Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що регулюють правовідносини між сторонами договору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі статтею 915 Цивільного кодексу України перевезення, що здійснюється юридичною особою, вважається перевезенням транспортом загального користування, якщо із закону, інших нормативно-правових актів або ліцензії, виданої цій організації, випливає, що вона має здійснювати перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти за зверненням будь-якої особи. Договір перевезення транспортом загального користування є публічним договором.

Відносини з перевезення пасажирів регулюються спеціальним щодо даного виду правовідносин Законом України "Про автомобільний транспорт".

Приписами статті 7 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що забезпечення організації пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.

Автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах (ч.1 ст.29 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону України "Про автомобільний транспорт" відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов`язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під`їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Договір про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, як це слідує зі статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статей 7, 43 - 45 Закону України "Про автомобільний транспорт", а також пунктів 1, 5, 8, 46, 47, 49, 51, 53 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 № 1081 (далі - Порядок №1081), укладається організатором за результатами проведеного конкурсу та відповідно є єдиною підставою для здійснення перевезень на маршрутах загального користування.

Статтею 43 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

За приписами частини 1 статті 44 Закону України "Про автомобільний транспорт" організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року №1081 затверджено Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі - Порядок №1081, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), яким визначено процедуру та механізм реалізації підготовки та проведення конкурсу.

Цей Порядок визначає процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі області (внутрішньообласний маршрут), автобусному маршруті, що не виходить за межі території району (внутрішньорайонний маршрут), автобусному маршруті, що проходить у межах населеного пункту (міський маршрут), та автобусному маршруті, що проходить у межах об`єднаної територіальної громади (далі - конкурс), а також процедуру визначення автомобільного перевізника для роботи на міжміському і приміському автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласний маршрут).

Метою визначення автомобільного перевізника на конкурсних засадах є, зокрема, створення конкурентного середовища (п. 5 Порядку №1081).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку № 1081 конкурсний комітет - постійний або тимчасовий орган, утворений організатором для розгляду конкурсних пропозицій та прийняття рішення про визначення переможця конкурсу; організатор - орган виконавчої влади, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, який самостійно або із залученням робочого органу проводить конкурс.

Відповідно до пункту 42 Порядку №1081 у разі коли на один з об`єктів конкурсу з перевезення пасажирів на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах претендує два або більше перевізники-претенденти, конкурсний комітет визначає переможця з використанням бальної системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів та подає пропозиції організатору перевезень. Сумарна кількість балів, одержаних кожним перевізником-претендентом на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах, є підставою для подання пропозицій організатору перевезень для визначення переможця конкурсу.

За змістом пункту 46 Порядку № 1081 організатор перевезень визнає переможцем конкурсу з перевезення пасажирів на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах того перевізника-претендента, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів, підготовлених конкурсним комітетом. Організатор перевезень визнає перевізником-претендентом на конкурсі з перевезення пасажирів на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах, який посів друге місце, того перевізника-претендента, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів, підготовлених конкурсним комітетом, без урахування показника переможця конкурсу.

Рішення про результати конкурсу приймається конкурсним комітетом на закритому засіданні в присутності не менш як половини його складу, в тому числі голови конкурсного комітету або його заступника, простою більшістю голосів (пункт 47 Порядку №1081).

За правилами пункту 49 Порядку № 1081 рішення про результати конкурсу оформляється протоколом, який підписується головуючим, секретарем та присутніми членами конкурсного комітету і подається організатору перевезень протягом п`яти робочих днів.

Організатор перевезень протягом десяти робочих днів від дати надходження протоколу конкурсного комітету опрацьовує матеріали проведеного конкурсу з перевезення пасажирів та у разі відсутності зауважень до порядку проведення конкурсу приймає рішення окремо за кожним об`єктом щодо переможця чи переможців конкурсу, а також того, хто зайняв друге місце у разі проведення конкурсу з перевезення пасажирів на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах.

Відповідно до пункту 51 Порядку № 1081 рішення про результати конкурсу та визначення переможців та протокол засідання конкурсного комітету організатор перевезень опубліковує на своєму офіційному веб-сайті.

Згідно з пунктом 53 Порядку № 1081 організатор перевезень на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах не пізніше десяти робочих днів з дня опублікування свого рішення на офіційному веб-сайті укладає з переможцем конкурсу договір згідно з обов`язковими та додатковими (за наявності) умовами конкурсу та додатковими умовами обслуговування маршруту, наданими перевізником-претендентом.

Отже, саме на Виконавчий комітет Куп`янської міської ради Харківської області як організатора покладається обов`язок перевіряти рішення конкурсного комітету (зокрема і щодо оцінювання пропозицій автоперевізників та визначення кількості балів претендентам) на відповідність їх вимогам законодавства та приймати відповідні рішення щодо результатів конкурсу.

Як вже зазначалось, спірний договір на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 07.06.2018 № 192 укладений у відповідності до рішення Виконавчого комітету Куп`янської міської ради від 25.05.2018 №167 "Про визначення переможця/переможців конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування". Вказане рішення Виконавчого комітету Куп`янської міської ради від 25.05.2018 №167 було прийнято з урахуванням рішення Конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на міських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території м. Куп`янськ, щодо визначення переможця/переможців конкурсу за об`єктом конкурсу №2 (маршрут №6 "Промбуд-3 - м-н Ювілейний"), оформлене відповідним протоколом від 23.05.2018.

Цим рішенням було визнано переможцем конкурсу, як такого, який набрав найбільшу кількість балів за результатами розгляду відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників - претендентів, підготовлених конкурсним комітетом, на об`єкт конкурсу № 2: міський автобусний маршрут загального користування № 6 "Промбуд-3 - м-н. Ювілейний" - ФОП Бринцова С.В. (пункт 1) та доручено Управлінню економіки Куп`янської міської ради провести підготовчу роботу та укласти відповідний договір з відповідачем 2 (пункт 3).

Преамбула укладеного між Управлінням економіки Куп`янської міської ради та ФОП Бринцовим С.В. договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 07.06.2018 №192 містить посилання на його укладання на підставі рішення виконавчого комітету Куп`янської міської ради від 25.05.2018 №167, оскільки виконавчий комітет Куп`янської міської ради має статус організатора конкурсів щодо міських автобусних маршрутів.

Таким чином, як правильно зазначено судом першої інстанції підставою для укладення спірного договору є саме рішення Виконавчого комітету Куп`янської міської ради від 25.05.2018 №167 "Про визначення переможця/переможців конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування".

Вищенаведене спростовує твердження апелянта, що підставою укладення спірного договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом є рішення конкурсного комітету щодо визначення переможця.

Водночас, як було встановлено судом першої інстанції під час розгляду даної справи постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 у справі №2040/5300/18 частково задоволено позовні вимоги Гиренка О.С. до Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ФОП Бринцова С.В., про визнання протиправними дій та бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення. Визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Куп`янської міської Харківської області від 25 травня 2018 року № 167 "Про визначення переможця/переможців конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування".

В подальшому, постановою Верховного Суду від 21.02.2020 скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2018, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 та додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2019 у справі № 2040/5300/18, справу направлено на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

Вказані обставини стали підставою для зупинення апеляційного провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 2040/5300/18.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 адміністративний позов Гиренка О.С. задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано рішення Конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на міських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території м. Куп`янська, щодо кількості нарахованих балів перевізникам-претендентам під час конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування на об`єкті № 2 - маршрут №6 "Промбуд-3 - м-н Ювілейний", оформленого протоколом засідання від 23.05.2018.

Визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області від 25 травня 2018 за № 167 "Про визначення переможця/переможців конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування".

Зобов`язано Конкурсний комітет з визначення автомобільних перевізників на міських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території м. Куп`янська, здійснити перерахунок балів під час конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування на об`єкті № 2 - маршрут № 6 "Промбуд-3 - м-н Ювілейний" відповідно до системи оцінки з урахуванням висновків суду у справі №2040/5300/18 та вчинити дії щодо оформлення такого рішення у порядку, визначеному законом.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі №2040/5300/18 змінено рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 у справі № 2040/5300/18 та викладено абзац 2 резолютивної частини рішення в такій редакції: "Визнати протиправним і скасувати рішення Конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на міських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території м. Куп`янська, щодо нарахування 150 балів перевізнику-претенденту ФОП Бринцову С.В. за показником робота перевізника-претендента на визначеному організатором перевезень об`єкті конкурсу протягом усього строку дії попереднього дозволу (договору) як переможця попереднього конкурсу під час конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування на об`єкті № 2 - маршрут № 6 "Промбуд-3 - м-н Ювілейний" оформленого протоколом засідання від 23.05.2018».

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 по справі № 2040/5300/18 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області та Конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на міських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території м. Куп`янська, з підготовки, проведення, оголошення результатів конкурсу з визначення перевізника на об`єкті № 2 - маршруті № 6 "Промбуд-3 - м-н Ювілейний" та визначення його переможця, а також в частині стягнення судового збору.

У цій частині прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Гиренка О.С. задоволено. Визнано протиправними дії Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області та Конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на міських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території м. Куп`янська, з підготовки, проведення, оголошення результатів конкурсу з визначення перевізника на об`єкті № 2 - маршруті №6 "Промбуд-3 - м-н Ювілейний" та визначення його переможця, щодо нарахування ФОП Бринцову С.В. по +30 за показником робота перевізника-претендента на визначеному організатором перевезень об`єкті конкурсу протягом усього строку дії попереднього дозволу (договору) як переможця попереднього конкурсу), а також надання рекомендації з визначення ФОП Бринцова С.В. переможцем конкурсу на об`єкті № 2 - маршрут № 6 "Промбуд-3 - м-н Ювілейний".

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 по справі № 2040/5300/18 залишено без змін.

Згідно з частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судом апеляційної інстанції відхиляються доводи апелянта, що в межах справи №2040/5300/18 не скасовано рішення Конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на міських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території м. Куп`янська, оформлене протоколом засідання від 23.05.2018, що слугувало підставою виникнення спірних правовідносин, а отже відсутні правові підстави для проведення нового конкурсу та визнання недійсним спірного договору.

Колегія суддів зазначає, що законна можливість укладення договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міському автобусному маршруті загального користування можлива при сукупності юридичних фактів (фактичного складу), які включають, зокрема, призначення, організацію, проведення конкурсу з перевезення пасажирів, затвердження результатів конкурсу уповноваженим органом, виключно за наявності яких можливе укладення відповідного договору.

Укладення договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом за відсутності вказаних фактичних обставин чи їх юридичній нікчемності є незаконним.

Оскільки спірний договір є похідним від рішення організатора конкурсу про визначення переможця, то встановлена адміністративним судом в межах справи № 2040/5300/18 незаконність рішення Конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на міських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території м. Куп`янська, оформленого протоколом засідання від 23.05.2018, та, як наслідок, рішення Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області від 25.05.2018 за № 167 "Про визначення переможця/переможців конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування" свідчить про незаконність договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 07.06.2018 № 192, як такого, що суперечить чинному законодавству, зокрема, положенням Закону України "Про автомобільний транспорт", постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 № 1081 "Про затвердження Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування", що порушило права позивача та позбавило його можливості здійснювати пасажирські перевезення на міському автомобільному маршруті загального користування №6 "Промбуд-3 - м-н Ювілейний".

Таким чином, встановлені адміністративним судом у справі №2040/5300/18 обставини свідчать, що права позивача, як особи яка взяла участь в конкурсі за об`єктом конкурсу № 2: міського автобусного маршруту загального користування № 6 "Промбуд-3 - м-н. Ювілейний", що відбувся 23.05.2018, були порушені, а обставини, які передували укладенню спірного договору, вимогам закону не відповідають та скасовані у судовому порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності підстав для визнання недійсним договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 07.06.2018 №192, укладеного у відповідності до рішення Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області від 25.05.2018 № 167 "Про визначення переможця/переможців конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування".

При цьому, твердження апелянта щодо неправильного застосування судом першої інстанції під час вирішення даного спору положень Порядку № 1081 в редакції, яка втратила чинність на час виникнення спірних правовідносин, знайшли підтвердження. Проте, такі порушення не призвели до неправильного вирішення справи, а отже колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо підвідомчості даного спору господарському суду, з огляду на таке.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певну справу належить розглядати за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч 2 ст. 4 ГПК України).

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК. За змістом частини 1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 6 частини першої статті 20 ГПК України)

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції (правовий висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Водночас, помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на всі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило майнового, приватного права чи інтересу.

Аналогічні висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 826/12775/15, від 04.02.2020 у справі № 910/7781/19.

Основною визначальною рисою адміністративних правовідносин є владне підпорядкування однієї сторони цих відносин іншій стороні. Сторони в адміністративному спорі ще до його виникнення повинні перебувати у відносинах вертикального підпорядкування (позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2018 в справі №377/231/16).

Судова колегія зазначає, що предметом даного спору є визнання недійсним договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом, укладеного від імені організатора Управлінням економіки Куп`янської міської ради на підставі рішення організатора - Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області від 25.05.2018 № 167 "Про визначення переможця/переможців конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування" у зв`язку з його скасуванням в судовому порядку адміністративним судом.

Тобто, в даному випадку між сторонами відсутній спір щодо організації та порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів в межах даної господарської справи, оскільки Управління економіки Куп`янської міської ради не є організатором проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах, а лише виконував делеговані повноваження з укладення договору з переможцем конкурсу, про що також зазначено в апеляційній скарзі.

За таких обставин, орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у відносинах щодо організації та порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів є суб`єктом владних повноважень і спори щодо оскарження рішень чи бездіяльності цих органів до виникнення договірних правовідносин між організатором та перевізником-претендентом відносяться до юрисдикції адміністративних судів. Проте, спори щодо позовних вимог про визнання недійсними укладених договорів на виконання пасажирських перевезень підвідомчі господарським судам. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.05.2016 у справі №21-713а16).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що даний спір виник не між Виконавчим комітетом Куп`янської міської ради, як суб`єктом владних повноважень під час реалізації покладених на нього управлінських функцій щодо організації перевезень, а між Управлінням економіки Куп`янської міської ради та суб`єктом господарської діяльності із договірних правовідносин, а отже, у відповідності до вимог статті 20 ГПК України підлягає вирішенню господарським судом.

Крім того, питання щодо закриття провадження у справі вирішено ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2019 у даній справі, в якій встановлено недоведеність обставин, що вказують на непідсудність даної справи господарському суду.

Враховуючи встановлені місцевим судом обставини справи щодо незаконності рішення Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області від 25.05.2018 № 167 "Про визначення переможця/переможців конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування", а також положення процесуального законодавства з урахуванням актуальної судової практики на час подання позовної заяви та вирішення справи щодо підвідомчості даного спору господарським судам, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову.

Наведене свідчить, що доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час ухвалення оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам статті 236 ГПК України, а тому відсутні підстави для його скасування в оскаржуваній частині.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Виконавчого комітету Куп`янської міської ради без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2019 у справі 922/2467/19 - без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Куп`янської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2019 у справі 922/2467/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.07.2021.

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.О. Фоміна