РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.07.2021Справа № 910/364/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Рєпкіної Ю. Є., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_1

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Астер-Фінанс"

2. Колодія Ігоря Юрійовича

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "НАП Фінанс"

за участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Приватного підприємства "Стітекс"

про визнання договору іпотеки припиненим, припинення іпотеки та обтяження

Представники учасників процесу згідно протоколу від 12.07.2021,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Астер-Фінанс" та Колодія Ігоря Юрійовича про визнання договору іпотеки від 19.07.2016 припиненим, припинення іпотеки та обтяження.

Оскільки одним з відповідачів у справі вказано фізичну особу, що не є підприємцем Колодія Ігоря Юрійовича судом 16.01.2021 постановлено ухвалу про запит та направлено до Полтавської міської ради запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи Колодія Ігоря Юрійовича .

01.02.2021 до суду надійшло клопотання позивача про залучення співвідповідача та заява про забезпечення позову.

08.02.2021 до суду надійшла відповідь Полтавської міської ради на запит суду.

Ухвалою від 12.02.2021 заяву позивача про забезпечення позову задоволено, заборонено ТОВ "Фінансова компанія "НАП Фінанс", ТОВ "Фінансова компанія "Астер-Фінанс" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо розпорядження (відчуження, продажу, реалізації на торгах, іншим чином набуття у власність тощо) об`єктом нерухомого майна - нежиле приміщення № 69 (в літ. А), загальною площею 201,40 м2, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Льва Толстого, 11/61, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 (далі - Спірне нерухоме майно). Заборонено будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо об`єкта Спірного нерухомого майна у тому числі, але не виключно реєстрації прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-які дії у тому числі, але не виключно відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження щодо об`єкта Спірного нерухомого майна.

15.02.2021 суд ухвалив відкрити провадження у справі № 910/364/21, підготовче засідання призначити на 10.03.2021 та встановлено сторонам строки на вчинення процесуальних дій.

19.02.2021 до суду надійшла заява представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

01.03.2021 представником позивача подано заяву про зміну (уточнення) предмету позову.

За результатами судового засідання 10.03.2021 суд ухвалив задовольнити заяву позивача про залучення третьої особи та залучити до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Приватне підприємство "Стітекс", запропонувати третій особі у строк до 05.04.2021 подати до суду письмові пояснення щодо обставин справи, задовольнити клопотання позивача про залучення співвідповідача та залучити відповідачем 3 у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "НАП Фінанс". Підготовче засідання відкладено на 06.04.2021.

19.03.2021 позивачем подано до суду докази направлення позову з додатками та заяви про зміну (уточнення) предмету позову залученому відповідачу 3.

23.03.2021 позивачем подано до суду докази направлення позову з додатками та заяви про зміну (уточнення) предмету позову третій особі.

26.03.2021 до суду від третьою особою подано пояснення щодо позовної заяви.

06.04.2021 канцелярією суду зареєстровано заяву відповідача 3 про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

За наслідками судового засідання 06.04.2021 суд ухвалив розгляд клопотання відповідача 3 про передачу справи за підсудністю відкласти до наступного судового засідання, запропонувати арбітражному керуючому Джеджеї Л. А. як розпоряднику майна відповідача 3 ТОВ "Фінансова компанія "НАП Фінанс" у строк до 22.04.2021 подати до суду письмові пояснення щодо укладення Договору №19/01/21 від 19.01.2021 про відступлення права вимоги, укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "НАП Фінанс" та ТОВ "Фінансова компанія "Астер-Фінанс" та надання згоди розпорядника майна на укладення такого договору, запропонувати позивачу у строк до 23.04.2021 подати до суду письмові пояснення/заперечення щодо заяви відповідача 3 про передачу справи за підсудністю, продовжити підготовче провадження у справі № 910/364/21 на 30 днів до 17.05.2021 (включно) та відкласти підготовче засідання у справі № 910/364/21 на 26.04.2021.

13.04.2021 до суду представником позивача подано заяву про зміну (уточнення) предмету позову.

У судовому засіданні 26.04.2021 суд прийняв заяву позивача про зміну (уточнення) предмету позову прийняти, відмовив позивачу у витребуванні доказів, відклав розгляд клопотання відповідача 3 про передачу справи за підсудністю до наступного судового засідання, запропонував арбітражному керуючому Сиротенку Олександру Олександровичу, як розпоряднику майна відповідача 3 - ТОВ "Фінансова компанія "НАП Фінанс" у строк до 14.05.2021 подати до суду письмові пояснення щодо укладення Договору № 19/01/21 від 19.01.2021 про відступлення права вимоги, укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "НАП Фінанс" та ТОВ "Фінансова компанія "Астер-Фінанс" та надання згоди розпорядника майна на укладення такого договору, запропонував позивачу у строк до 14.05.2021 подати до суду письмові пояснення/заперечення щодо заяви відповідача 3 про передачу справи за підсудністю та відклав підготовче засідання у справі на 17.05.2021.

06.05.2021 на офіційну електронну поштову адресу суду надійшли пояснення арбітражного керуючого Сиротенка О. О. на виконання ухвали суду від 26.04.2021.

17.05.2021 у судовому засіданні суд ухвалив запропонувати позивачу, відповідачу 3 та арбітражному керуючому Сиротенку Олександру Олександровичу надати до суду письмові пояснення та відкласти підготовче засідання у справі на 02.06.2021.

27.05.2021 на офіційну електронну поштову адресу суду надійшли пояснення арбітражного керуючого Сиротенка О. О. на виконання ухвали суду від 17.05.2021.

02.06.2021 суд ухвалив у задоволенні заяви відповідача 3 про передачу справи за підсудністю відмовити, закрити підготовче провадження та призначити справу № 910/364/21 до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 17.06.2021.

07.06.2021 засобами поштового зв`язку до суду від відповідача 3 надійшли клопотання про зупинення провадження у справі, відзив з додатками, клопотання про витребування доказів та заява про долучення доказу.

17.06.2021 суд ухвалив відмовити у задоволенні клопотання відповідача 3 про повернення на стадію підготовчого провадження та у поновленні строку на подання відзиву відповідачу 3, відзив та клопотання про витребування доказів відповідача 3 залишити без розгляду, розгляд справи по суті в судовому засіданні відкласти на 30.06.2021.

Ухвалою від 30.06.2021 відкладено розгляд справи по суті в судовому засіданні перед судовими дебатами на 12.07.2021.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Представники відповідачів 1, 2 у призначене судове засідання не з`явилися, проте про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Представник відповідача-3 заперечував проти задоволення позовних вимог, пославшись на викладені у відзиві обставини.

Відповідно статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача-1, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.09.2012 між Публічним акціонерним товариством «Банк Богуслав» (Банк) та Приватним підприємством «Саліус» (позичальник) укладено Кредитний договір № 15/01-КР-25/2012, за умовами якого Банк на умовах, передбачених цим договором, відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію в національній валюті України з загальним лімітом кредитної лінії у сумі - 36 000 000,00 грн.

30.08.2017 ПП «Саліус» (первісний боржник), Приватне підприємство «Стітекс» (новий боржник) та ПАТ «Банк Богуслав» (кредитор) укладено договір про переведення боргу, відповідно до п. 1.2 якого первісний кредитор переводить свій борг (обов`язки) на нового боржника, внаслідок чого новий боржник заміняє первісного боржника як зобов`язану сторону у кредитному договорі, а новий боржник приймає борг та погоджується повернути кредитору 909 000,00 дол. США.

У 2017 році ПП «Стітекс» придбало за договорами про відступлення права вимоги від 30.10.2017, 04.11.2017, 06.11.2017 грошові вимоги до ПАТ «Банк Богуслав» та здійснило зарахування зустрічних однорідних вимог за ними та кредитним договором № 15/01-КР-25/2012 від 28.09.2012.

У той же час, у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 15/01-КР-25/2012 від 28.09.2012, ПАТ «Банк Богуслав» та ОСОБА_1 уклали Договір іпотеки за реєстровим № 1604 від 19.07.2016, предметом іпотеки за яким є нежиле приміщення №69 (в літ. А) , загальною площею 201,40 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

15.06.2020 ПАТ «Банк Богуслав» (первісний кредитор) та Колодій Ігор Юрійович (новий кредитор) уклали договір № 1 про відступлення прав вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступив новому кредитору права за кредитним договором № 15/01-КР-25/2012 від 28.09.2012.

Також, 15.06.2020 ПАТ «Банк Богуслав» (первісний іпотекодержатель) та Колодій І.Ю. (новий іпотекодержатель) уклали договір про відступлення прав за договорами іпотеки, за умовами якого первісний іпотекодержатель відступив новому іпотекодержателю, зокрема, права за договором іпотеки за реєстровим № 1604 від 19.07.2016.

Листом від 30.06.2020 ОСОБА_1 повідомлено про відступлення, надано копії договорів відступлення та повідомлено про необхідність погашення заборгованості у розмірі 9 898,12 дол. США.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 у справі № 910/2758/18, залишеним без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 та Верховного Суду від 14.08.2019, визнано припиненим зобов`язання ПП «Стітекс» на суму 897 601,88 дол. США за кредитним договором № 15/01-КР-25/2012 від 28.09.2012, укладеним Приватним підприємством «Саліус» з Публічним акціонерним товариством «Банк Богуслав», обов`язки боржника за яким перейшли від ПП «Стітекс» за договором про переведення боргу від 30.08.2017.

Так, предметом спору у справі № 910/2758/18 була вимога про визнання зобов`язання припиненим на суму 897 601,88 доларів США за кредитним договором № 15/01-КР/25/2012 від 28.09.2012 на підставі положень статті 601 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2020 у справі №910/16307/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020, встановлено, що залишок заборгованості ПП «Стітекс» за Кредитним договором становив 9 898,12 дол. США.

Листом від 30.06.2020 Колодій І.Ю. повідомив ОСОБА_1 про необхідність сплати 9 898,12 дол. США, які сплачено 19.11.2020 та 20.11.2020 ОСОБА_1 у розмірі 281 300,00 грн, що еквівалентно 9 898,12 дол. США.

У зв`язку з цим, 23.11.2020 ОСОБА_1 звернувся до Колодія І.Ю. із заявою про припинення іпотеки, якою просив здійснити дії, пов`язані з державною реєстрацією припинення іпотеки та обтяжень нерухомого майна, яке на праві власності належить ОСОБА_1 .

Разом із цим, Колодій І.Ю. (первісний кредитор, первісний іпотекодержатель) на підставі Договорів № 11/08/20 від 11.08.2020 про відступлення права вимоги передав, а ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» (новий кредитор, новий іпотекодержатель) прийняв всі права та обов`язки кредитора за кредитним договором № 15/01-КР-25/2012 від 28.09.2012 та договором іпотеки № 1604 від 19.07.2016.

Відповідно до додатку 1 до договору відступлення прав вимоги №11/08/20 вказується, що загальна заборгованість ПП «Стітекс» у валюті договору становить 965 031,98 дол. США, з яких 907 231,00 дол. США заборгованість по тілу кредиту та 57 800,98 дол. США заборгованість по нарахованим процентам.

08.12.2020 та 09.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» із заявою від 07.12.2020 та з листом на електронну пошту про припинення іпотеки, якою просив здійснити дії, пов`язані з державною реєстрацією припинення іпотеки та обтяжень нерухомого майна, яке на праві власності належить ОСОБА_1 . У той же час, відповіді на вказані звернення позивач не отримав.

Таким чином, звернувшись з даним позовом до суду, позивач (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) просив визнати припиненим зобов`язання за договором іпотеки від 19.07.2016 за № 1604, припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно заборон на спірне нерухоме майно, а також у порядку статті 237 ГПК України визнати недійсним договір № 19/01/21 від 19.01.2021 про відступлення права вимоги, укладений між ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» та ТОВ «ФК «НАП Фінанс», та договір від 20.01.2021 про відступлення права вимоги, укладений між ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» та ТОВ «ФК «НАП Фінанс», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарасовою Ю.Г., зареєстрований у реєстрі за № 133.

Водночас, заперечуючи проти пред`явлених позовних вимог, відповідач-3 наголошував на тому, що за вимогою Банку сума боргу за кредитним договором № 15/01-КР-25/2012 від 28.09.2012 становила 907 500,00 дол. США, у той час як погашення відбулося лише на суму 897 601,88 дол. США. При цьому, відповідач-3 вважає неналежним виконання зобов`язання з погашення позивачем залишку боргу в розмірі 9 898,12 дол. США на рахунок Колодія І.Ю. , оскільки відсутні докази відкриття рахунку на його ім`я та доказів наявності повноважень щодо підписання від імені Колодія І.Ю. листа про припинення іпотечного зобов`язання позивача.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 у справі № 910/2758/18, залишеним без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 та Верховного Суду від 14.08.2019, визнано припиненим зобов`язання ПП «Стітекс» на суму 897 601,88 дол. США за кредитним договором № 15/01-КР-25/2012 від 28.09.2012, укладеним Приватним підприємством «Саліус» з ПАТ «Банк Богуслав», обов`язки боржника за яким перейшли від ПП «Стітекс» за договором про переведення боргу від 30.08.2017.

У межах вказаної справи судами встановлено, що набувши по відношенню до ПАТ «Банк Богуслав» права вимоги грошових коштів за встановленими НБУ офіційними курсами валют загальною еквівалентною сумою 851 235, 35 дол. США, ПП «Стітекс» надав 03.11.2017 ПАТ «Банк Богуслав» заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог на цю суму, а відтак зобов`язання ПП «Стітекс» на суму 897 601,88 дол. США за кредитним договором № 15/01-КР-25/2012 від 28.09.2012 є припиненими.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2020 у справі № 910/16307/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020, встановлено, що залишок заборгованості ПП «Стітекс» за Кредитним договором № 15/01-КР-25/2012 від 28.09.2012 після зарахування боргу на суму 897 601,88 дол. США становив 9 898,12 дол. США.

У зв`язку з цим, поручителем за кредитним договором № 15/01-КР-25/2012 від 28.09.2012 - ОСОБА_1 , здійснено погашення заборгованості у розмірі 9 898.12 дол. США на користь Колодія І.Ю. , що підтверджується копіями квитанцій від 19.11.2020 в розмірі 149 000,00 грн та від 20.11.2020 в розмірі 132300,00 грн, загалом 281 300,00 грн, що еквівалентно 9 898.12 дол. США станом на день оплати.

Отже, ураховуючи встановлені в межах судових справ № 910/2758/18, № 910/16307/19 обставини, а також наявність доказів сплати залишку боргу за кредитним договором № 15/01-КР-25/2012 від 28.09.2012, відповідне зобов`язання за правочином є припиненим виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

У частині 1 статті 575 ЦК України іпотека визначена як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

За частиною 1 статті 1 Закон України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; боржник - іпотекодавець або інша особа, відповідальна перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання; іпотекодержатель - кредитор за основним зобов`язанням.

Частина 5 статті 3 Закону України "Про іпотеку" передбачає, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно частини 1 статті 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

За положеннями частин 1, 3 статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до положень статті 593 ЦК України, статей 3, 17 Закону України "Про іпотеку" застава (іпотека) як забезпечувальне зобов`язання, що має похідний характер від основного зобов`язання, припиняється, зокрема, у разі припинення виконанням зобов`язання, виконання якого забезпечене іпотекою.

У частині 1 статті 598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Отже, з огляду на приписи статей 509, 526, 598 ЦК України, статей 1, 7 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється лише у разі припинення у повному обсязі основного зобов`язання, забезпечення якого передбачено іпотечним договором. Тобто часткове припинення основного зобов`язання, зокрема шляхом його виконання, за загальним правилом, не має наслідком припинення забезпечувального зобов`язання.

При цьому, законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням застави (іпотеки), адже за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості застава (іпотека) припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання.

Із встановлених судом обставин вбачається, що ОСОБА_1 довів відсутність боргу за Кредитним договором № 15/01-КР-25/2012 від 28.09.2012, щодо якого прийнято судові рішення у справі №910/2758/18 та у справі №910/16307/19. Натомість, відповідачі не надали жодних доказів щодо наявності заборгованості позичальника за Кредитним договором № 15/01-КР-25/2012 від 28.09.2012.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків.

За положеннями частини першої статті 593 ЦК України припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується.

Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням є свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки.

Звернення особи до суду з позовом про визнання іпотеки такою, що припинена, на підставі частини першої статті 593 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору.

Отже, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (статті 3, 12 - 15, 20 ЦК України), слід дійти висновку про те, що в разі невизнання кредитором права іпотекодавця, передбаченого частиною першою статті 593 ЦК України, на припинення зобов`язання таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України.

Таким чином, право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору іпотеки чи шляхом припинення зобов`язання за договором. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.09.2019 у справі № 695/3790/15-ц.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позовної вимоги про визнання припиненим зобов`язання за договором іпотеки від 19.07.2016, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Затварницькою І.П., та зареєстрованим у реєстрі за № 1604.

Разом із цим, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про право іпотеки чи іншого речового права створює презумпцію належності права особі, яка ним володіє внаслідок державної реєстрації (Buchbesitz (нім.) - книжкове володіння). Якщо власник предмета іпотеки або інша зацікавлена особа вважає, що таке право іпотеки припинено або взагалі не існувало, то може звернутися з позовною вимогою про визнання права іпотеки припиненим чи про визнання відсутності права іпотеки, оскільки судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для державної реєстрації припинення права іпотеки (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні.

Відповідно до положень статті 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем.

Отже, вимоги позивача про припинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно заборон на спірне нерухоме майно є належним чином обґрунтованими, а тому суд дійшов висновку задовольнити відповідні позовні вимоги.

Щодо пред`явлених у порядку статті 237 ГПК України вимог про визнання недійсним договору № 19/01/21 від 19.01.2021 про відступлення права вимоги, укладеного між ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» та ТОВ «ФК «НАП Фінанс», та договору від 20.01.2021 про відступлення права вимоги, укладеного між ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» та ТОВ «ФК «НАП Фінанс», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарасовою Ю.Г., зареєстрований у реєстрі за № 133, суд дійшов висновку про наступне.

Положеннями частини 3 статті 237 ЦК України передбачено, що ухвалюючи рішення у справі, суд за заявою позивача, поданою до закінчення підготовчого провадження, може визнати недійсним повністю чи у певній частині пов`язаний з предметом спору правочин, який суперечить закону, якщо позивач доведе, що він не міг включити відповідну вимогу до позовної заяви із незалежних від нього причин.

Яв вбачається з матеріалів справи, після відкриття провадження у даній справі ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» на підставі договору №19/01/21 про відступлення права вимоги від 19.01.2021 відступлено на користь ТОВ «ФК «НАП «Фінанс» право вимоги до ПП «Стітекс» за кредитним договором № 15/01-КР-25/2012 від 28.09.2012 (основний боржник).

Також, на підставі договору про відступлення права вимоги від 20.01.2021, зареєстрованим в реєстрі за № 133, ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» відступлено на користь ТОВ «ФК «НАП «Фінанс» право вимоги до ОСОБА_1 за Договором іпотеки від 19.07.2016, за реєстровим № 1604, які є предметом спору в даній справі.

Відповідно до частини першої і третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (частини перша-третя, п`ята, шоста статті 203 ЦК України).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що "ніхто не може передати більше прав, ніж має сам".

Тобто, здійснюючи відступлення права вимоги, кредитор передає свої права не за договором у цілому (оскільки договір може охоплювати багато зобов`язань), а у розрізі конкретного(их) зобов`язання(нь), а відтак передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 16.10.2018 у справі № 914/2567/17, від 04.12.2018 у справі № 31/160(29/170(6/77-5/100), від 04.06.2020 у справі № 910/1755/19.

Ураховуючи встановлені вище судом обставини щодо припинення зобов`язань за кредитним договором № 15/01-КР-25/2012 від 28.09.2012 та договором іпотеки від 19.07.2016, за реєстровим № 1604, суд наголошує на неприпустимості подальшого відступлення прав за такими правочинами.

Наведене свідчить про наявність обґрунтованих підстав для визнання недійсними договору № 19/01/21 від 19.01.2021 про відступлення права вимоги, укладеного між ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» та ТОВ «ФК «НАП Фінанс», та договору від 20.01.2021 про відступлення права вимоги, укладеного між ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» та ТОВ «ФК «НАП Фінанс», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарасовою Ю.Г., зареєстрований у реєстрі за № 133.

При цьому, суд вважає за необхідне додатково зазначити, що посиланням відповідача 3 на наявність справи про банкрутство ТОВ «ФК «НАП Фінанс» було надано оцінку в ухвалі від 02.06.2021. Зокрема, відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутство, з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Разом з тим, згідно з пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша).

Сутність принципу процесуальної економії полягає в тому, що б під час розгляду справи в господарському суді для найбільш повного та всебічного розгляду справи використовувати всі встановленні законом засоби з урахуванням строків визначених нормами процесуального права.

Елементами змісту принципу процесуальної економії господарського судочинства слід вважати вимогу оперативного розгляду справи та вимогу економного використання процесуальних засобів судом, учасниками справи для повного та всебічного розгляду справи у господарському суді.

Підтвердженням необхідності дотримання принципу процесуальної економії є зокрема практика ЄСПЛ, зокрема, рішення від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України", у якому зазначено, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ.

Керуючись вказаним, беручи до уваги той факт, що вимоги у межах справи 910/364/21 не є майновими та не стосуються майна боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "НАП Фінанс", суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість розгляду справи в Господарському суді міста Києва.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З системного аналізу викладеного слідує, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати з урахуванням положень статті 129 ГПК України покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Астер-Фінанс", Колодія Ігоря Юрійовича , Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "НАП Фінанс" за участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Приватного підприємства "Стітекс" про визнання договору іпотеки припиненим, припинення іпотеки та обтяження задовольнити частково.

2. Припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно іпотеку № 15472620 на нерухоме майно, а саме нежиле приміщення № 69 (літ. А). загальною площею 201,40 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

3. Припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно заборону № 15472529 на нерухоме майно, а саме нежиле приміщення № 69 літ. А). загальною площею 201,40 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

4. Визнати договір № 19/01/21 про відступлення права вимоги від 19.01.2021, укладений між ТОВ "Фінансова компанія "Астер-Фінанс" та ТОВ "Фінансова компанія "НАП Фінанс" недійсним.

5. Визнати договір про відступлення права вимоги від 20.01.2021, укладений між ТОВ "Фінансова компанія "Астер-Фінанс" та ТОВ "Фінансова компанія "НАП Фінанс", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарасовою Ю. Г.. зареєстрований в реєстрі за № 133 недійсним.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Астер-Фінанс" (03148, місто Київ, вулиця Гната Юри, будинок 9, кімната 34; ідентифікаційний код 40033382) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) судового збору.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "НАП Фінанс" (69002, Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Перемоги, будинок 2,ідентифікаційний код 42628218) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) судового збору.

8. У іншій частині в позові відмовити.

9. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 26.07.2021.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ