26.05.2021Справа № 910/6104/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., при секретарі судового засідання Стеренчук М.О., розглянувши в судовому засіданні матеріали
заяви стягувача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зарічна 1В"
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 910/6104/20
про стягнення 49 651,36 грн.
Представники учасників справи:
від стягувача (заявника): Рудешко І.О. - керівник;
від боржника: Кантемір В.І. - довіреність № 478374 від 01.03.2021 року;
від третьої особи: не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зарічна 1В" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Комфорт Сервіс" про стягнення 49 651,36 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від12.05.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №910/6104/20 та приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч.3 ст. 12 ГПК України постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 10.06.2020 року та залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги".
Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.12.2020 року у справі № 910/6104/20 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Комфорт Сервіс" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зарічна 1В" 49 651,36 грн. боргу та 2102,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2020 року видано відповідний наказ від 12.02.2021 року.

Через відділ діловодства суду 28.12.2020 року від позивача надійшло клопотання б/н від 28.12.2020 року про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій позивач просить суд визнати поважними причини подання позивачем доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу після судових дебатів та ухвалити додаткове рішення у справі про стягнення з відповідача 31 562,50 грн. витрат на професійну (правничу) допомогу у зв`язку з розглядом справи № 910/6104/20. Клопотання разом з долученими доказами на підтвердження понесених витрат та доказами направлення копії клопотання про ухвалення додаткового рішення відповідачу та третій особі судом долучене до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2021 року клопотання позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зарічна 1В" про ухвалення додаткового рішення суду у справі № 910/6104/20 прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 26.05.2021 року.

Судом доведено до відмова сторін, що до початку судового засідання 26.05.2021 року від боржника - ТОВ «Київ Комфорт Сервіс» через канцелярію суду надійшли заперечення № 2021/03/10 від 11.03.2021 року щодо клопотання позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в яких боржник зазначає, що заявлені позивачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в сумі 31 652,50 грн. є необґрунтованими та неспівмірними з предметом позову, позаяк майже сягають розміру суми стягнення за позовними вимогами, у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні клопотання позивача в повному обсязі. Заперечення судом долучені до матеріалів справи.

Будь-яких інших заяв та клопотань процесуального характеру, окрім наявних в матеріалах справи, від сторін на час розгляду клопотання позивача про ухвалення додаткового рішення станом на 26.05.2021 року суду не надано.

У судове засідання 26.05.2021 року з розгляду клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат позивача на професійну правничу допомогу з`явились представники позивача (заявника) та відповідача.

Уповноважений представник третьої особи в судове засідання не з`явився.

Про дату, час і місце розгляду даної справи третя особа повідомлена належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №:314.

В судовому засіданні 26.05.2021 року представники позивача (заявника) підтримали подане клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі та просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 26.05.2021 року заперечував щодо задоволення клопотання позивача та підтримав клопотання про зменшення суми витрат.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши надані сторонами суду докази, які мають значення для розгляду заяви, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Стаття 16 ГПК України закріплює за учасниками справи право на користування правничою допомогою.

За приписами ст.ст. 123, 126 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських об`єднань та бюро, з надання правничої допомоги щодо ведення справи в суді розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст.ст. 129, 130 ГПК України.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських об`єднань та бюро, з надання правничої допомоги щодо ведення справи в суді розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст.ст. 129, 130 ГПК України.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як встановлено судом, у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України до закінчення судових дебатів у справі ОСББ «Зарічна 1В» було подано заяву б/н від 22.12.2020 року з повідомленням щодо подання позивачем доказів понесених судових витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення у даній справі протягом 5 днів.

При цьому зважаючи на дату ухвалення рішення у даній справі № 910/6104/20 - 23.12.2020 року, звернення позивача до суду 28.12.2020 року з клопотанням б/н від 28.12.2020 року про долучення доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу здійснене з дотриманням встановлених господарським процесуальним законодавством строків.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В свою чергу, з аналізу наведеної норми законодавства вбачається, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказами і доводам, що наводяться сторонами у справі, тобто суд не може діяти на корить будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам господарського судочинства.

Таким чином суд може зменшити розмір витрат на правову допомогу, що підлягають розподілу, за клопотанням іншої сторони, яка і зобов`язана довести не співмірність заявлених опонентом витрат.

Зокрема, як свідчать матеріали справи, відповідач заперечує щодо розміру заявлених позивачем вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що заявлений розмір витрат є неспівмірним та непропорційним щодо предмета спору, а також необґрунтованим.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.ст. 16, 126 ГПК України).

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 1 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року, передбачено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За результатами розгляду заяви стягувача (позивача) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу судом встановлено, що позивачем долучено до матеріалів справи докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, а саме: копію Договору про надання правової (правничої) допомоги № 13/1/20 від 13.01.2020 року, укладеного Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Зарічна 1В» (клієнт за договором, позивач у справі) та Адвокатським об`єднанням «ЛЕЗО» (адвокатське об`єднання за договором) (далі - Договір); копію Додаткової угоди № 1 від 09.03.2020 року до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 13/1/20 від 13.01.2020 року; копію Доручення про надання професійної правничої допомоги № 09-03/В1 від 09.03.2020 року; копію Акту приймання - передачі наданих послуг № 23-12/20/1 від 23.12.2020 року до Договору; оригінал та копію ордеру серії ХМ № 005012 від 26.02.2020 року на ім`я адвоката Агафонова А.В.; копію Договору № 09-03-2020/1 про залучення адвоката до надання професійної правничої допомоги клієнту адвокатського об`єднання від 09.03.2020 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «ЛЕЗО» та адвокатом Агафоновим А.В.; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ХМ № 000032 від 23.03.2016 року на ім`я адвоката Агафонова А.В.; копію платіжного доручення № 371 від 25.12.2020 року на підтвердження оплати позивачем наданих за Договором послуг адвокатського об`єднання в сумі 31562,30 грн. із зазначенням призначення платежу «оплата по Договору № 13/1/20 від 13.01.2020, ДУ № 1 від 09.03.2020, за професійну допомогу по справі № 910/6104/20, без ПДВ».

Отже, за твердженням позивача, загальна сума нарахованих останнім до стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи № 910/6104/20, склала 31 562,50 грн. гонорару.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами п. 9 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 вказаного Закону).

В статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» наведені види адвокатської діяльності, а також адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "East/WestAllianceLimited" проти України (заява № 19336/04, п. 269) визначено, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Така ж правова позиція випливає з інших рішень Європейського суду з прав людини, зокрема, у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Судом встановлено, що за умовами Договору про надання правової (правничої) допомоги № 13/1/20 від 13.01.2020 року, предметом якого є надання АО «ЛЕЗО» усіма законними методами та способами правової (правничої) допомоги ОСББ «Зарічна 1В» у справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані з представництвом інтересів, захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, згідно п. 1.2 останнього конкретні питання (завдання, доручення), по яким надається правова допомога клієнту з боку адвокатського об`єднання, визначаються сторонами в додаткових угодах до цього Договору.

Пунктом 2.2.9 Договору передбачено, що адвокатське об`єднання має право залучати до виконання Договору іншого адвоката на договірних засадах, тобто залучати адвоката, який не входить до складу адвокатського об`єднання, а також згідно п. 2.2.8 Договору самостійно (на власний розсуд) визначати працівників адвокатського об`єднання, які будуть залучатись до виконання доручення (завдання, запиту) клієнта.

Гонорар адвокатського об`єднання погоджується сторонами за взаємною згодою в додатковій угоді до цього Договору (п.4.3 Договору).

Згідно п. 4.3 Договору підтвердженням надання адвокатським об`єднанням послуг клієнту за даним Договором є підписаний сторонами акт приймання - передачі наданих послуг.

Згідно п. 3.1 Договору останній набирає чинності і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє протягом двох років з моменту його підписання.

Матеріалами справи підтверджується, що представництво інтересів ОСББ «Зарічна 1В» під час розгляду справи № 910/6104/20 здійснював адвокат Агафонов А.В., залучений адвокатським об`єднанням на договірних засадах.

Судом встановлено за матеріалами справи, що 09.03.2020 року ОСББ «Зарічна 1В» подано АО «ЛЕЗО» Доручення про надання професійної правничої допомоги № 09-03/В1 в рамках спірних правовідносин з ТОВ «Київ Комфорт Сервіс» в частині стягнення з останнього на користь ОСББ «Зарічна 1В» грошових коштів в сумі 49 651,36 грн., які були сплачені ОСББ «Зарічна 1В» на користь ТОВ «Київські Енергетичні Послуги» по особовому рахунку ТОВ «Київ Комфорт Сервіс» згідно договору поруки від 23.04.2019 року.

Окрім цього сторонами Договору 09.03.2020 року укладено відповідну Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 13/1/20 від 13.01.2020 року, згідно умов п. 4 якої сторони визначили, що вартість однієї години роботи адвоката становить 1250,00 грн.

Згідно п. 2. Додаткової угоди № 1 до Договору про сторони узгодили, що після підписання даної Додаткової угоди та з метою забезпечення належного представництва і захисту інтересів клієнта адвокатське об`єднання здійснить підготовку до розгляду справи та забезпечить відправку необхідних адвокатських запитів до ТОВ «Київські Енергетичні Послуги», ТОВ «Київ Комфорт Сервіс» чи інших осіб, які можуть володіти необхідною інформацією та документами, здійснить правовий аналіз спірних правовідносин, забезпечить підготовку та подання до Господарського суду міста Києва належним чином оформленої позовної заяви з вимогами ОСББ «Зарічна 1В» до ТОВ «Київ Комфорт Сервіс» про стягнення грошових коштів с сумі 49 651,36 грн., забезпечить участь адвоката в інтересах клієнта в судових засіданнях Господарського суду міста Києва, Північного апеляційного господарського суду та Касаційного господарського суду у складі Верховного суду по даній судовій справі, здійснюватиме підготовку, подання/відправлення процесуальних документів в рамках даної судової справи.

Як визначили сторони в п. 6 Додаткової угоди № 1 до Договору, за даною Додатковою угодою Акт приймання-передачі наданих послуг буде складаний і підписаний сторонами протягом 2 (двох) днів з дати, зокрема, ухвалення Господарським судом міста Києва рішення по судовій справі - щодо витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Також п. 13 вказаної Додаткової угоди № 1 до Договору сторони погодили залучення на договірних засадах в частині даної угоди іншого адвоката, а саме: адвоката Агафонова А.В.

Як встановлено судом, на підтвердження обсягу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу останнім надано копію підписаного обома сторонами Договору про надання правової (правничої) допомоги № 13/1/20 від 13.01.2020 року без зауважень щодо вартості, строків та якості послуг Акту приймання - передачі наданих послуг № 23-12-20/1 від 23.12.2020 року, згідно якого адвокатське об`єднання надало, а клієнтом отримано професійну правничу допомогу (послуги) за Договором та у відповідності до Додаткової угоди № 1 до нього загальною кількістю витраченого часу - 51,00 год. вартістю 31 562,50 грн. (25,25 год.*1250,00 грн.).

Передбачений в п. 2 Акту гонорар в розмірі 31 562,50 грн. підлягає сплаті клієнтом протягом двох днів з дати підписання акту.

Так, факт оплати позивачем гонорару на рахунок Адвокатського об`єднання належним чином підтверджується матеріалами справи, а саме копією платіжного доручення № 371 від 25.12.2020 року.

У відповідності до ст. 124, п. п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. ст. 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд наголошує, що відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Окрім цього чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити реальність їх оплати. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів.

Водночас, як зазначено в постанові Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

В свою чергу, як свідчать матеріали справи, відповідачем в письмових запереченнях викладені заперечення щодо не співмірності та непропорційності розміру заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в тому числі їх змісту, обсягу та вартості, враховуючи предмет спору, та наголошувалось на необґрунтованості заявлених до стягнення сум.

Так, суд зазначає, що до складу витрат позивача на професійну правничу допомогу, заявлених до стягнення з відповідача, включені витрати на забезпечення участі представника ОСББ «Зарічна 1В» в судових засіданнях (виїзд до суду та представництво інтересів клієнта) вартістю 12500,00 грн. (10 год.), в той час як загальна сукупна фактична тривалість яких за участю адвоката Агафонова А.В. складає не більше 1,5 год., що не відповідає даним, врахованим позивачем при визначенні вартості відповідних послуг.

Окрім цього, за висновками суду, покладення на відповідача у справі окремо витрат в сумі 937,50 грн. з підготовки адвокатом адвокатського запиту від 09.04.2020 року та виїзд до поштового відділення і відправлення такого запиту, як дій, які входять до складу послуг з підготовки позовної заяви, які позивачем окремо оцінені вартістю 3750,00 грн., є необґрунтованим.

Також судом під час оцінки обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу враховано кількість, обсяг та зміст підготованих адвокатом документів, а саме позовної заяви на 6 аркушах (з яких 3,0 аркуші складають вступна частина, таблиця судових витрат та перелік додатків), клопотання про витребування доказів на 4 аркушах (з яких 1 аркуш - найменування сторін), двох адвокатських запитів (кожний на 2 аркушах) практично ідентичного змісту та клопотання про витребування доказів (4 аркуші) з урахуванням змісту запитів, додаткових пояснень (4 аркуші), а також заперечень на клопотання про зупинення та клопотання про призначення судової експертизи, що заявлено в розмірі 15625,00 грн., на думку суду не відповідає критеріям співрозмірності та розумності.

Отже, виходячи з наданих позивачем доказів на підтвердження понесених витрат під час розгляду даної справи суд виходить із загальних критеріїв оцінки послуг з надання правничої допомоги з урахуванням обсягу та змісту підготованих адвокатом документів.

Беручи до уваги те, що суду необхідно надати оцінку розміру витрат сторони на правничу допомогу з урахуванням всіх аспектів і категорії складності справи, враховуючи предмет спору та розмір заявлених позовних вимог у співвідношенні до заявлених витрат на правову допомогу, приймаючи до уваги надані позивачеві послуги та зважаючи на обсяг і зміст наданих позивачем під час судового розгляду справі № 910/6104/20 процесуальних документів, а також з урахуванням заперечень відповідача щодо розміру заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку, що зменшення розміру витрат Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зарічна 1В" на професійну правничу допомогу до 16625,000 грн. від попередньо заявленої суми, яка є завищеною, відповідатиме критерію пропорційності і розумності.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані представником позивача докази, зважаючи на заперечення відповідача щодо заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, ціну позову, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню в сумі 16625,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 119, 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зарічна 1В" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Комфорт Сервіс" (вул. Січових Стрільців, 21, оф.501, м. Київ, 04053, ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зарічна 1В" (вул.Зарічна,1-В, м. Київ, 02132, ) 16625,00 (шістнадцять тисяч шістсот двадцять п`ять грн. 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати відповідний наказ.

4. В іншій частині в задоволенні заяви позивача відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 26 липня 2021 року

Суддя А.М. Селівон