Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2021 р. Справа № 906/472/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

до Фізичної особи-підприємця Лавренчука Артура Васильовича

про стягнення 67 293,90 грн

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 67293,90грн., з яких: 58635,21грн. боргу за оренду майна по договору №27/472/20 від 31.05.20; 3522,92грн. пені; 1031,33грн. 3% річних; 4104,46грн. інфляційних.

Ухвалою від 29.04.21 суд відкрив провадження у справі №906/472/21 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

Ухвала від 29.04.2021, яка направлялась відповідачу 30.04.2021 на адресу, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду з відміткою поштового відділення: "за закінченням встановленого строку зберігання". Ухвала повторно 01.07.2021 направлялась відповідачу, однак повернулась з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про розгляд даної справи, однак відповідач не скористався своїм правом наданим йому ст.46 ГПК України, надати свої заперечення по суті позову.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2020 року року між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Житомирської філії (орендодавець/позивач) та Фізичною особою-підприємцем Лавренчуком Артуром Васильовичем (орендар/відповідач) укладено Договір №27/472/20 оренди нерухомого майна, у відповідності до якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування комерційну нерухомість, а саме частину нежитлового приміщення, яке розташоване в м. Житомирі по вул. Київська, 22, на першому поверсі, загальною площею 15,9 м.2 для використання у якості кав`ярні.

У відповідності до п.п. 3.1.1, п.3.1.2. Договору, додатку №2 до Договору, орендна плата за місяць складається з: Плати за користування нерухомим майном, визначеної за орендною ставкою у розмірі 320,84 грн. за 1 м.кв. за місяць, що з урахуванням ПДВ становить 6121,63 грн. на місяць; Плати за послуги з утримання комерційної нерухомості (експлуатаційні витрати та комунальні платежі) - 93,17 гривень без ПДВ.

За період з травня 2020 року по березень 2021 року відповідачу нараховано орендної плати в розмірі 81768,50 гривень та направлено для оплати рахунки.

За п. 3.9 Договору, орендна плата сплачується Орендарем шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок Орендодавця до 20 числа розрахункового місяця, при цьому, не виставлення рахунку Орендодавцем не звільняє Орендаря від сплати Орендної плати за Договором.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, відповідач свої зобов`язання виконав частково, тобто сплатив позивачеві 23133,29грн., внаслідок чого станом на день звернення позивача з позовом до суду та на час розгляду справи у суді перед позивачем існує заборгованість в сумі 58635,21грн. (81768,50-23133,29).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до п.5.3.11. Договору, Орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, передбачені цим Договором.

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 58635,21грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п.6.2 договору просить стягнути з відповідача пеню, що згідно розрахунку позивача становить 3522,92грн.(а.с.4).

За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.6.2 договору, за порушення строків виконання грошових зобов`язань орендар сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення.

Пеня обрахована за період з 14.09.20 по 14.03.21 на суму боргу 58635,21грн.

Відповідно до ст.232 п.6 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором,припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Обрахувавши розмір пені самостійно, за кожен місяць окремо, з врахуванням часткових проплат, вимог ст.232 п.6 ГК України, умов договору, за період з 14.09.20 по 14.03.21 (згідно розрахунку), сума пені становить 1856,61 та підлягає стягненню.

Відповідно до ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 4104,46грн. інфляційних та 1031,33 грн. 3% річних .

Згідно розрахунку позивача, річні та інфляційні обраховані за період з 14.09.20 по 16.04.21 на суму боргу 58635,21грн.

Обрахувавши розмір пені самостійно, за кожен місяць окремо, з врахуванням часткових проплат, вимог ст.625 ч.2 ЦК України, умов договору, за період з 14.09.20 по 16.04.21 (згідно розрахунку), сума інфляційних становить 2930,83грн., сума річних - 616,90грн., та підлягають стягненню.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач відзиву на позов та докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в розмірі 64480,41грн., з яких: 58635,21грн. боргу, 2297,47грн. пені, 616,90 грн. 3% річних, 2930,83грн. інфляційних. Вимоги про стягнення 1225,45грн. пені, 414,43грн. 3% річних, 1173,63грн. інфляційних заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 236,237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Лавренчука Артура Васильовича ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (10014, м.Київ, бульвар Шевченка,18; код 21560766) - 58635,21грн. боргу, 2297,47грн. пені, 616,90 грн. 3% річних, 2930,83грн. інфляційних, 2175,09 грн. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 1225,45грн. пені, 414,43грн. 3% річних, 1173,63грн. інфляційних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 23.07.21

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3- сторонам (рек. з повідом.)