ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2021 Справа № 917/587/21

Суддя господарського суду Полтавської області Ореховська О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н.С., розглянувши матеріали

за позовною заявою Керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області, вул. Старо-Троїцька, 13, м. Лубни, Полтавська область, 37500

в інтересах держави в особі органу, уповноваженого на виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах - Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, вул. Олени Теліги, 8, кім.58-а, 58-б, 59, м.Київ, 04112; фактична адреса: вул. Б.Грінченка, 1, кім.503-509 м.Київ, 01601 ()

до Фермерського господарства "Дорошенко", вул. Центральна, 23а, с.Ковтуни, Лубенський район, Полтавська область (); місцезнаходження згідно даних ЄДРПОУ - Полтавська область, Хорольський район, с.Ковтуни

про стягнення 153 077,34грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Полтавської області звернувся керівник Лубенської окружної прокуратури Полтавської області інтересах держави в особі органу, уповноваженого на виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах Українського державного фонду підтримки фермерських господарств з позовною заявою (вх. № 628/21 від 20.04.2021р.) до Фермерського господарства "Дорошенко" про стягнення 153 077,34грн., з яких прострочена заборгованість у сумі 134 000,00грн. фінансової підтримки, 17 189,34грн. пені, 1888,00грн. втрат від інфляції.

В обґрунтування позову прокурор посилається на невиконання відповідачем зобов`язань за договором фінансової підтримки, що тягне за собою невиконання позивачем плану повернення коштів до Державного бюджету України, що в свою чергу не дає можливості користуватися державною підтримкою іншим фермерським господарствам.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 20.04.2021р. позовну заяву передано на розгляд судді Ореховській О.О.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.04.2021р. позовну заяву залишено без руху відповідно до ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 11.05.2021р. позовну заяву керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/587/21. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Також, зазначеною ухвалою було встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи, відзиву на позов, відповіді на відзив, зокрема, було встановлено відповідачу строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов; позивачу - 10 днів з дати отримання відзиву.

Про відкриття провадження у справі позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення - ухвали суду від 11.05.2021р. (а.с. 90-94).

Від відповідача у визначений судом строк надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 6118 від 04.06.2021р., а.с.95), відповідно до якого останній зазначає, що на виконання умов договору про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству № 3 від 16.07.2015 року ФГ "Дорошенко" у міру фінансових можливостей виконувало фінансові зобов`язання перед Українським державним фондом підтримки фермерських господарств. Так за розрахунками відповідача заборгованість за Договором фінансової підтримки перед позивачем складає 128 000,00 грн. В підтвердження даних посилань, відповідачем долучено до матеріалів справи платіжні доручення про перерахування грошових коштів.

Як зазначає відповідач складна економічна ситуація не сприяла можливості залучити кредитні кошти, а низька врожайність сільськогосподарських культур не дала змоги повернути кошти згідно графіка, який визначений договором. Наявну заборгованість перед позивачем ФГ "Дорошенко" планує погасити за рахунок коштів від реалізації сільськогосподарської продукції врожаю 2021 року.

Крім того, прохає суд при винесенні рішення, врахувати те, що нарахування пені у період дії карантину є безпідставним.

Заперечень на відзив на позовну заяву від прокуратури та позивача до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенція якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Статтею 10 Закону України "Про фермерські господарства" передбачено, що Український державний фонд підтримки фермерських господарств є державною бюджетною установою, яка виконує функції з реалізації державної політики щодо фінансової підтримки становлення і розвитку фермерських господарств, діє на основі Статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Статтею 11 Закону України "Про фермерські господарства" визначено, що фермерським господарствам надається допомога за рахунок Державного бюджету України і місцевих бюджетів, у тому числі через Український державний фонд підтримки фермерських господарств, на поворотній основі строком до п`яти років на такі цілі: придбання техніки обладнання, поновлення обігових коштів, на виробництво та переробку сільськогосподарської продукції, будівництво та реконструкцію виробничих і невиробничих приміщень, у тому числі житлових, закладення багаторічних насаджень, розвиток кредитної та обслуговуючої кооперації, зрошення та меліорацію земель.

У відповідності до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України №1102 від 25.08.2004р. "Про порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам" (далі - Постанова) фінансова підтримка надається в межах коштів, передбачених у державному бюджеті на відповідні цілі (далі - бюджетні кошти).

Пунктом 12 Постанови визначено, що фермерське господарство несе відповідальність згідно із законодавством за нецільове використання одержаних коштів та своєчасно і в повному обсязі повернення до державного бюджету коштів фінансової підтримки.

Кошти фінансової підтримки, наданої фермерським господарствам на конкурсних засадах на поворотній основі, повертаються згідно з укладеними відповідно до цього Порядку договорами на відповідні рахунки Фонду і його регіональних відділень, відкриті в територіальних органах Державної казначейської служби, і протягом двох робочих днів перераховуються до державного бюджету (п. 13 Постанови).

Пунктом 25 Положення Полтавського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, затвердженого Наказом Українського державного фонду підтримки фермерських господарств № 75 від 13.12.2006р. передбачено, що директор відділення виступає від імені Укрдержфонду позивачем і відповідачем у судах.

Прокурор зазначає, що під час опрацювання інформації, Лубенською окружною прокуратурою встановлено порушення вимог бюджетного законодавства під час повернення фінансової підтримки, наданої Полтавським відділенням Українського державного фонду підтримки фермерських господарств Фермерському господарству "Дорошенко" на поворотній основі. Окрім того, встановлено, що за наявності простроченої заборгованості фермерського господарства "Дорошенко" Полтавським відділенням Полтавським відділенням Укрдержфонду заходи до стягнення суми боргу в судовому (примусовому) порядку не вживались. Листом від 23.11.2020р. (а.с.15) відділення фонду вимагало повернути заборгованість, але відповідачем у добровільному порядку у встановлений строк заборгованість не сплачена, тому прокурор звернувся до суду із даним позовом на захист інтересів держави.

Листом від 23.02.2021 р. ( а.с. 8) керівник Лубенської місцевої прокуратури звернувся до Українського державного фонду підтримки фермерських господарств з метою з"ясування чи вживалися заходи, чи будуть вживатися заходи щодо подання позову про стягнення з відповідача простроченої заборгованості по поверненню отриманої фінансової підтримки.

У відповідь на вищевказаний лист Український державний фонд підтримки фермерських господарств повідомив листом від 16.03.2021 р. ( а.с.9), що він немає фінансової можливості звернутися із позовом до СФГ "Дорошенко".

З огляду на викладене, позов пред"явлено прокурором відповідно до чинного законодавства в межах його процесуальних повноважень.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що 16.07.2015р. між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств та Селянським (фермерським) господарством "Дорошенко" укладено договір про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству №3 (далі - Договір фінансової підтримки) (а.с.11-14).

Предметом даного договору є надання фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі в сумі 250 000,00грн. Українським державним фондом підтримки фермерських господарств, але не понад обсягу бюджетних асигнувань, доведених на поточний рік, Фермерському господарству "Дорошенко", яке в свою чергу зобов"язується використовувати її за цільовим призначенням і повернути фінансову підтримку (допомогу) у визначений даним договором строк.

Фінансова підтримка на поворотній основі надавалася Фермерському господарству "Дорошенко" (відповідачу по справі), для: придбання техніки, обладнання, поновлення обігових коштів, виробництва, переробки с/г продукції, будівництва та реконструкції виробничих і невиробничих приміщень в т. ч. житлових (загальною площею не більше як 125кв.м), для закладення багаторічних насаджень, розвитку кредитної та обслуговуючої кооперації, у тому числі для сплати пайових внесків до пайових фондів с/г кооперативів, утворених ф/г самостійно або разом з членами особистих селянських фермерських господарств, зрошення та меліорації земель.

На виконання умов Договору фінансової підтримки, відповідачу були перераховані кошти в розмірі 250 000,00грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №3 від 16.07.2015р. (а.с.18).

У відповідності до пункту 3.4.2. Договору фінансової підтримки, відповідач зобов"язався повернути кошти фінансової підтримки на поворотній основі до Державного бюджету України згідно з встановленим графіком:

до 20 липня 2016 року в сумі 20 000,00 грн.;

до 20 липня 2017 року в сумі 30 000,00 грн.;

до 20 липня 2018року в сумі 50 000,00 грн.;

до 20 липня 2019 року в сумі 50 000,00 грн.;

до 20 липня 2020 року в сумі 100 000,00 грн.

Фінансова підтримка (допомога) надається Фермерському господарству "Дорошенко" терміном до 20 липня 2020року (п.4.1. Договору).

Проте відповідач фінансову підтримку (допомогу) у повному обсязі та у визначені строки не повернув.

За розрахунком прокуратури заборгованість ФГ "Дорошенко" з терміном повернення до 20.07.2020р. становить 134 000,00грн.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву підтверджує факт існування заборгованості за Договором про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству №3 від 16.07.2015р., але за його розрахунком вона складає 128 000,00грн.

Як встановив суд, на виконання договірних зобов`язань, відповідач, крім зазначених позивачем сум, також платіжними дорученнями №226 від 02.03.2021р. на суму 3 000,00грн. та №231 від 13.04.2021р. на суму 3000,00грн. здійснив часткове повернення фінансової допомоги за Договором:

- платіжне доручення №485 від 04.08.2016р. на суму 20 000,00грн.;

- платіжне доручення №672 від 23.08.2017р. на суму 30 000,00грн.;

- платіжне доручення №892 від 16.10.2018р. на суму 50 000,00грн.;

- платіжне доручення №86 від 28.01.2020р. на суму 11 000,00грн.;

- платіжне доручення №120 від 06.08.2020р. на суму 5 000,00грн.;

- платіжне доручення №226 від 02.03.2021р. на суму 3 000,00грн.;

- платіжне доручення №231 від 13.04.2021р. на суму 3 000,00грн.

Отже, враховуючи здійснені відповідачем сплати, сума основного боргу відповідача на момент звернення прокуратури до суду з даним позовом - 18.04.2021р. (позовну заяву здано до поштового відділення) складає 128 000,00грн.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам господарський суд зазначає наступне.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з положеннями ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов`язання, які за своєю правовою природою мають ознаки договору позики, згідно якого в силу ст. 1046 ЦК України, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Враховуючи вищевикладене, наявні в матеріалах справи докази та беручи до уваги те, що відповідач підтверджує факт наявності заборгованості за Договором про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству №3 від 16.07.2015р., а також докази часткового повернення фінансової підтримки, позовні вимоги прокурора про стягнення з відповідача на користь позивача 128 000,00 грн. неповернутої фінансової підтримки (допомоги) є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У свою чергу, оскільки кошти у розмірі 6000,00 грн., сплачені відповідачем згідно платіжних доручень № 226 від 02.03.2021 на суму 3000,00 грн. та № 231 від 13.04.2021 на суму 3000,00грн. до відкриття провадження у справі, вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Прокуратурою нараховано та заявлено до стягнення 17 189,34грн. пені (за період з 21.07.2019р. по 23.11.2020р. окремо за кожним зобов"язанням) та 1888,00грн. втрат від інфляції (за період липень 2019р. по жовтень 2020р. окремо за кожним зобов"язанням).

За ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", п.6 ст.231 Господарського кодексу України, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань підлягають стягненню штрафні санкції у вигляді пені, розмір якої повинен визначатися обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами та узгоджуватися в договорі.

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що за несвоєчасне повернення коштів фінансової підтримки (допомоги) фермерське господарство сплачує пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє в період прострочення.

Відповідно до вимог п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Частиною 5 ст. 254 ЦК України визначено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місяці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до наданого до матеріалів справи розрахунку пеня за прострочення оплати за Договором фінансової підтримки нарахована за :

- починаючи з 21.07.2019р. по 19.07.2020р. - за зобов"язаннями повернути грошові кошти фінансової підтримки - до 20 липня 2019р. згідно графіку (п.3.4.2 Договору);

- починаючи з 20.07.2019р. по 23.11.2020р. - за зобов"язаннями повернути грошові кошти фінансової підтримки - до 20 липня 2020р. згідно графіку (п.3.4.2 Договору).

Перевіряючи розмір заявленої позивачем до стягнення пені, суд звертає увагу на наступне.

У відповідності до п. 8 розділу IX Прикінцевих положень Господарського кодексу України визначено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11.03.2020 № 211 (із подальшими змінами та доповненнями) з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" продовжено дію карантину до 31.08.2020. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020 №760 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України", якою, зокрема внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Згідно із зазначеною постановою карантин продовжено до 31 жовтня 2020 року. Постановою КМУ від 13.10.2020 р. №956 карантин було продовжено до 31 грудня 2020 року.

Оскільки, укладений Договір про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству №3 від 16.07.2015р. за своєю правовою природою, є договором позики, вимоги щодо стягнення з відповідача пені починаючи з моменту введення карантину (12.03.2020р.) задоволенню не підлягають.

Після проведення перерахунку пені з урахуванням положень Договору та приписів чинного законодавства України, судом встановлено, що сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача становить 9 164,05грн. - період нарахування з 23.07.2019р. (позивачем не враховано, що 20.07.2019р. припадає на вихідний день) по 12.03.2020р.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індексу інфляції є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Суд встановив, що дії відповідача є порушенням умов Договору про надання фінансової підтримки і є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до приписів ст. 625 ЦК України.

Крім того, за умовами Договору про фінансову підтримку визначено, що у випадку прострочення терміну виконання зобов"язання по поверненню коштів фінансової підтримки (допомоги) до державного бюджету України, фермерське господарство зобов"язане сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (п. 5.1. договору).

Так, прокурором нараховано та заявлено до стягнення 1888,00грн. втрат від інфляції (за період: з липня 2019р. по жовтень 2020р. окремо за кожним зобов"язанням).

Згідно п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Дослідивши доданий до матеріалів справи розрахунок, суд встановив, що прокурор просить стягнути заборгованість за зобов`язаннями, які відповідач згідно умов договору повинен був виконати до 20 липня 2019р. на суму 50 000,00 грн. та до 20 липня 2020р. на суму 100 000,00грн., тобто нарахування інфляційних втрат, враховуючи вищевказану норму, необхідно здійснювати за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, а саме:

- за зобов"язанням повернути кошти "до 20 липня 2019р." - з серпня 2019р.;

- за зобов"язанням повернути кошти "до 20 липня 2020р." - з серпня 2020р.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних (з урахуванням моменту виникнення у відповідача зобов"язань з повернення коштів, сума перерахунку перевищує розмір інфляційних нарахувань заявлених до стягнення позивачем.

Враховуючи приписи ч.2 ст. 237 ГПК України, яка визначає, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача інфляційних в сумі 1888,00грн.

Згідно з ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 128 000,00 грн. фінансової підтримки, 9164,05грн. пені, 1888,00грн. інфляційних втрат обґрунтовані, підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому підлягають задоволенню, в іншій частині - позов задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 46, 129, 231-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Дорошенко" (вул. Центральна, 23а, с.Ковтуни, Лубенський район, Полтавська область (); місцезнаходження згідно даних ЄДРПОУ - Полтавська область, Хорольський район, с.Ковтуни) на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (вул. Олени Теліги, 8, кім.58-а, 58-б, 59, м.Київ, 04112; фактична адреса: вул. Б.Грінченка, 1, кім.503-509 м.Київ, 01601; ) прострочену заборгованість у сумі 128 000,00грн. фінансової підтримки, 9164,05грн. пені, 1888,00грн. - втрат від інфляції.

3.Стягнути з Фермерського господарства "Дорошенко" (вул. Центральна, 23а, с.Ковтуни, Лубенський район, Полтавська область (); місцезнаходження згідно даних ЄДРПОУ - Полтавська область, Хорольський район, с.Ковтуни) на користь Полтава обласної прокуратури (м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 7; pax UA0006160 ДКСУ м.Київ; , код класифікації видатків бюджету - 2800) 2085,78грн. витрат по сплаті судового збору .

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 Господарського процесуального кодексу України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 Господарського процесуального кодексу України). Згідно з ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення підписано 23.07.2021р.

Суддя Ореховська О.О.