РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.07.2021Справа № 910/6112/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал"

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

про стягнення 14 979,29 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін: без виклику.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про відшкодування шкоди у розмірі 14 979,29 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу у повному обсязі матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП. Також просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним по справі витрати на професійну правову допомогу у розмірі 4 000 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

07.05.2021 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, посилаючись на визначення позивачем розміру шкоди без урахування зносу забезпеченого автомобіля.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2019 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Саламандра" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, крім залізничного "КАСКО" № 1362.0001432.

Відповідно до договору позивач прийняв на себе обов`язок відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу "Toyota", державний реєстраційний № НОМЕР_1 (застрахований автомобіль).

Як встановлено судом, 20.05.2020 у м. Полтава сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля "Toyota", державний реєстраційний № НОМЕР_1 та автомобіля "Daewoo", державний реєстраційний № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який допустив зіткнення із застрахованим автомобілем.

Постановою Октябрського районного суду міста Полтави від 04.06.2020 (справа № 554/479/20) ОСОБА_2 за вчинення вказаного ДТП було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди були завдані механічні пошкодження автомобілю "Toyota", державний реєстраційний № НОМЕР_1 .

02.01.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Саламандра" (клієнт, первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" (фактор, позивач) укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК (надалі - договір факторингу).

Згідно з п. 1.1 вказаного договору факторингу в порядку та на умовах, визначених цим договором, клієнт передає фактору, а фактор приймає і зобов`язується оплатити клієнтові права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що перейшли до клієнта як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами страхування.

Права за регресними вимогами переходять від клієнта до фактора з моменту підписання акту прийому-передачі документів по відповідній регресній вимозі за формою наведеною у додатку № 2 до цього договору.

За договором факторингу розмір переданого позивачу права вимоги до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" складає 32 965,80 грн. (згідно акту прийому-передачі документів № 03-04 від 05.10.2020).

Таким чином, уклавши договір факторингу, позивач отримав від первісного кредитора право вимоги на одержання грошового відшкодування (за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/6273360 до боржника - Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта".

Отже, до позивача перейшло право вимоги на отримання компенсації майнової шкоди від відповідача.

На виконання умов договору договір добровільного страхування наземного транспорту, крім залізничного "КАСКО" № 1362.0001432 на підставі страхового акту від 18.09.2020 № 0026849.05.20/1 позивач виплатив страхувальника 34 965,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 02.10.2020 № 7318.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля "Daewoo", державний реєстраційний № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , під час експлуатації вказаного автомобіля, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні правопорушення та встановлено постановою Октябрського районного суду міста Полтави від 04.06.2020 (справа № 554/479/20).

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Daewoo", державний реєстраційний № НОМЕР_2 , застрахована у відповідача відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/6273360. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 100 000 грн., франшиза - 2,000 грн.

Отже, відповідач є особою на яку полісом № АО/6273360 покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля Daewoo", державний реєстраційний № НОМЕР_2 , на час спірної ДТП.

Позивач визначив вартість матеріального збитку відповідно до розрахунку страхового відшкодування у розмірі 32 965,80 грн. (34 965,80-2 000 франшизи).

Позивачем було виплачено потерпілій особі у вищевказаному ДТП, страхове відшкодування у розмірі 34 965,80 грн. відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 30/07/20 від 30.07.2020, страхового акту № 0026849.05.20/1 від 18.09.2020 та розрахунку страхового відшкодування до цього акту.

Судом враховано, що відповідно до абзацу третього пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України та частини 17 статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. А згідно з абзацом другим частини 1 статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

08.10.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою № 06512 на виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації).

Відповідачем було сплачено страхове відшкодування у розмірі 17 986,51 грн., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача з 13.01.2021 по 14.01.2021.

14.01.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою № 06512/1 на доплату страхового відшкодування (в порядку суброгації) у розмірі 14 979,29 грн.

22.02.2021 відповідач листом № 09-02-20/1-04/1952 відмовив позивачу у доплаті до страхового відшкодування, посилаючись на те, що ним була здійснене належне відшкодування вартості пошкодженого транспортного засобу у розмірі 17 986,51 грн. з урахуванням коефіцієнту його фізичного зносу.

Суд погоджується з твердженням відповідача, що виплата страхового відшкодування має бути розрахована з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу з наступних підстав.

Відповідно до п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 р. (далі-Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно п. 7.38 Методики значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, у т.ч. з звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 30/07/20 від 30.07.2020, страхового акту № 0026849.05.20/1 від 18.09.2020 розрахунок вартості відновлювального ремонту було проведено без застосовувати коефіціент фізичного зносу пошкодженого автомобіля "Toyota", державний реєстраційний № НОМЕР_1 .

Разом з тим, як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу "Toyota", державний реєстраційний № НОМЕР_1 рік випуску даного автомобіля 2011 р.

Тому для правильного визначення вартості відновлювального ремонту слід застосовувати коефіцієнт фізичного зносу складових КТЗ, який складає 0,652.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 06-D/83/3 від 03.02.2021, проведеного ФОП Урусов С.В. (свідоцтво № 2030 від 23.06.2020, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 19 994,15 грн.

Доказів, які б спростовували таку вартість відновлювального ремонту суду не надано.

Таким чином вказаний експертний висновок суд приймає як належний та допустимий доказ у справі.

Враховуючи викладене, виплата страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, на користь позивача повинна бути здійснена відповідачем у розмірі 17 994,15 грн. (19 994,15-2 000 франшизи).

Як було встановлено вище відповідачем було сплачено страхове відшкодування у розмірі 17 986,51 грн.

Враховуючи вищезазначені обставини, положення статей 9, 12, 22, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 993 ЦК України, суд вказує на те, що на відповідачеві лежить обов`язок відшкодувати за спірним страховим випадком різницю між сплаченою сумою страхового відшкодування та дійсною вартістю відновлювального ремонту у розмірі 7,64 грн. (17 994,15-17 986,51).

Щодо адвокатських витрат в розмірі 4 000 грн. суд вказує наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи ст. 28 Правил адвокатської етики (затверджені звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017) необхідно дотримуватись принципу "розумного обґрунтування" розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Суд, здійснюючи розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) вказує наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, з урахуванням того, що справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), характеру спору, обсягу наданих позивачу по справі адвокатом послуг, а також результату розгляду справи про часткове задоволення позовних вимог у розмірі 7,64 грн., розумності розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що витрати по оплаті витрат на професійну правову допомогу у розмірі 4 000 грн. відшкодуванню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у зв`язку з частковим задоволенням позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" (36019, м. Полтава, вул. Колективна, 10, ідентифікаційний код 37686922) 7 (сім) грн. 64 коп. шкоди, 1 (одну) грн. 16 коп. судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Наказ видати відповідно до ст. 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили в порядку в порядку встановленому в ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Борисенко