ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2021м. ДніпроСправа № 904/4887/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф., розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафто-Трейд", м. Підгородне, Дніпропетровська обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан -Снаб", с. Військове, Солонянський р-н, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості у сумі 284 068,50 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафто-Трейд" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 261 650,00 грн., що складають суму заборгованості за договором поставки нафтопродуктів № 1480720 від 01.07.2020, 10 734,06 грн. - пені, 2 687,68 грн.- річних, 8 996,76 грн. - інфляції грошових коштів.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки нафтопродуктів №1480720 від 01.07.2020 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Крім того, позивачем подано клопотання про витребування доказів від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан -Снаб", а саме: копії декларації з податку з податку на додану вартість за жовтень, листопад та грудень 2020 року, додатку № 5 до декларацій з ПДВ, форма якої затверджена Наказом Мінфіну України від 28.01.2016 № 21.

Обґрунтовуючи подане клопотання позивач зазначає, що ймовірно, відповідач заперечуватиме факт отримання товару від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафто-Трейд", у зв`язку з чим останній вважає що факт отримання товару відповідачем можливо довести шляхом дослідження вказаних документів.

14.06.2021 до канцелярії суду надійшов відзивна позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне.

Відповідач стверджує, що позивачем не доведено факт поставки товару та строку виконання зобов`язань відповідача за договором поставки нафтопродуктів №1480720 від 01.07.2020.

Так, видаткові накладні, долучені позивачем до позову, не містять в графі отримувача товару ані прізвища, ім`я та по-батькові, ані особи та її повноважень, яка прийняла товар. При цьому, відповідач посилається на те, що ці видаткові накладні містять різні зразки підпису.

Також відповідач звертає увагу на розрахунок штрафних санкцій, вважає його неправильним та завищеним.

Ухвалою суду від 24.05.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафто-Трейд" про витребування доказів відмовлено.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку

З огляду на викладене та згідно з частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного та своєчасного розрахунку за отриманий товар.

01.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафто-Трейд" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лан-Снаб" (Покупець) укладено Договір поставки нафтопродуктів №1480720 (далі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця нафтопродукти (далі Товар), в кількості та асортименті, що передбачені за умовами даного Договору, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його загальну вартість на умовах, даного Договору.

Одиницею виміру Товару приймаються сторонами літри (пункт 1.2 Договору).

За умовами пункту 1.3 Договору асортимент, ціна, кількість, умови і термін поставки Товару обмовляються в додатках, що є невід`ємною частиною даного Договору. Сторони допускають узгодження зазначених у даному пункті Договору умов без складання додатка.

Пунктом 1.4 Договору сторони погодили, що у випадку, якщо постави Товару здійснюється без складання додатка до даного Договору, всі істотні і погоджені сторонами умови поставки зазначаються в товаротранспортних і/або видаткових документах, що складаються продавцем і підтверджується (акцептуються) Покупцем при здійсненні приймання-передачі Товару. У даному випадку, складені Продавцем товаротранспортні або видаткові документи, до моменту їхнього акцепту даному Покупцем, є пропозицією Продавця Покупцеві прийняти поставку Товару заданим Договором у кількості на умовах і за ціною, зазначених у відповідних товаротранспортних і/або видаткових документах.

Підпис особи, уповноваженої Покупцем на здійснення приймання Товару, так само як і дії Покупця, спрямовані та приймання Товару (оформлення довіреності, здійсненні перевірки кількості і якості Товару, приймання Товару) підтверджують факт акцепту Покупцем пропозиції Продавця. Датою акцепту (прийняття) Покупцем пропозиції Продавця є дата оформлення відповідного товаротранспортного або видаткового документа. З моменту акцепту Покупцем пропозиції продавця сторони є таким, що в належній формі дійшли згоди за всіма істотними умовами Договору й умовами поставки індивідуально визначеного Товару (асортимент, ціна, кількість, умови та термін поставки), зазначеного в товаротранспортних або видаткових документах.

Право власності на товар переходить від Продавця до Покупця на умовах, викладених в пункті 2.1 даного Договору (пункт 1.8 Договору).

Відповідно до пункту 2.1 Договору товар постачається Покупцю товарними партіями автомобільним транспортом на умовах СРТ (Інкотермс-2010) перевезення оплачене за реквізитами вказаними Покупцем, якщо інше не зазначено сторонами в додатках до даного Договору, в товаротранспортних і/або видаткових накладних.

Товар за даним Договором може постачатися на умовах FCA(Інкотермс-2010) завантажено в автомобільний транспорт Покупця з резервуарів нафтобаз. Адреси резервуарів нафтобаз сторонами в додатках до даного Договору, в товаротранспортних і/або видаткових документах.

Датою постави вважається дата товарно-транспортної або видаткової накладної.

Розрахунки між сторонами здійснюються в національній валюті України. Вид розрахунків безготівковий (пункт 4.1 Договору).

Пунктом 4.2 Договору сторони визначили, що розрахунки за Товар здійснюються Покупцем не пізніше строку, угодженому у додатку, який є невід`ємною частиною даного Договору.

Даний Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 9.13 Договору).

Додатком №9 від 30.10.2020 сторонами було погоджено такі умови:

1.Найменування товару - дизельне паливо ДП-3-Євро5-ВО у кількості 7000 літрів, бензин автомобільний Shebel-А-92-Євро5-Е5 у кількості 1000 літрів;

2. Загальну вартість товару всього на суму 141 600,00 грн.;

3. Умови поставки партія товару постачається на умовах СРТ (Інкотермс-2010) перевезення оплачене за реквізитами вказаними Покупцем: 52472, Дніпропетровська обл., Солонянський район, с. Військове, пров. Абельханова, 15;

4. Умови оплати розрахунки за дану партію товару покупець проводить до 06.11.2020 шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Виконуючи умови договору, позивач здійснив на адресу відповідача поставку товару на загальну суму 261 650,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № РН-004291 від 16.10.2020 на суму 120 050,00 грн, №РН-0004411 від 30.10.2020 на суму 122 500,00 грн, № РН-0004412 від 30.10.2020 на суму 19 100,00 грн, товаротранспортними накладними, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 9-11).

Не сплата відповідачем грошових коштів за отриманий товар становить 261 650,00 грн., що й стала причиною виникнення спору.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

За змістом частин першої та другої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до пункту 4.2 договору, пункту 4додатку до договору та з урахуванням вимог статей 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку перебігу й закінчення строку відповідач зобов`язаний оплатити отриманий товар за видатковими накладними№РН-0004411 від 30.10.2020 на суму 122 500,00 грн, № РН-0004412 від 30.10.2020 на суму 19 100,00 грну строк до 06.11.2020.

При цьому прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 та у справі № 815/4720/16, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 у справі №803/1387/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15, від 08.10.2018 у справі №927/490/18).

Строк оплати товару за видатковою накладною № РН-004291 від 16.10.2020 на суму 120 050,00 грн договором та додатком до нього не визначений.

За змістом частин першої та другої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Враховуючи дату підписання видаткової та товаротранспортної накладної 16.10.2020, то товар за нею повинен був бути сплачений відповідачем не пізніше 17.10.2020.

Крім того, позивач надав суду докази його звернення до відповідача з вимогою від 10.03.2020 про оплату товару за видатковою накладною № РН-004291 від 16.10.2020 на суму 120 050,00 грн та докази отримання цієї вимоги відповідачем 13.03.2020 (а.с.10-11).

Відповідач залишив вимогу не відповіді.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин строк з оплати товару за видатковими накладними№РН-004291 від 16.10.2020 на суму 120 050,00 грн, №РН-0004411 від 30.10.2020 на суму 122 500,00 грн, №РН-0004412 від 30.10.2020 на суму 19 100,00 грн є таким, що настав.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення розрахунків на суму 261 650,00 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, останнім до стягнення заявлені 3% річні у загальній сумі 2687,68 грн., з якої:

- 513,09 грн за період з 21.03.2021 по 11.05.2021 із заборгованості у сумі 120 050,00 грн за видатковою накладною № РН-004291 від 16.10.2020;

- 2174,59 грн за період з 06.11.2020 по 11.05.2021 із заборгованості у сумі 141 600,00 грн за видатковими накладними №РН-0004411 та №РН-0004412 від 30.10.2020.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У випадку порушення термінів оплати вартості Товару Покупцем, останній зобов`язаний сплатити на користь Продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми простроченого платежу за кожний день прострочення до моменту повної оплати ним боргу. Сторони встановили строк позовної давності до вимог про стягнення неустойки три роки (пункти 6.2, 6.3 Договору).

Згідно з наданим позивачем розрахунком, останнім до стягнення заявлена пеня у загальній сумі 10 734,06 грн., з якої:

- 2052,36грн за період з 21.03.2021 по 11.05.2021 із заборгованості у сумі 120 050,00 грн за видатковою накладною № РН-004291 від 16.10.2020;

- 8681,70 грн за період з 06.11.2020 по 11.05.2021 із заборгованості у сумі 141 600,00 грн за видатковими накладними №РН-0004411 та №РН-0004412 від 30.10.2020.

Визначаючи строк початку нарахування пені та 3% річних за період з 21.03.2021 по 11.05.2021 із заборгованості у сумі 120 050,00 грн за видатковою накладною № РН-004291 від 16.10.2020 позивач враховує семиденний строк з дати звернення до відповідача з вимогою та отримання ним її 13.03.2021 відповідно до вимог частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, що є правом позивача.

В цій частині розрахунку порушень судом не вставлено.

Щодо заявленої до стягнення пені та 3% річних за період з 06.11.2020 по 11.05.2021 із заборгованості у сумі 141 600,00 грн за видатковими накладними №РН-0004411 та №РН-0004412 від 30.10.2020 судом встановлено що позивачем не враховано вимоги статей 253, 254 Господарського кодексу України щодо початку перебігу строку для виконання зобов`язання.

Відповідно до здійсненого господарським судом перерахунку до стягнення підлягаютьпеня та 3% річних за період з 07.11.2020 по 11.05.2021 у визначеній позивачем сумі.

За таких обставин підстав для зменшення сум пені та 3% річних судом не встановлено.

Щодо інфляційних втрат суд зазначає таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, останнім до стягнення заявлені інфляційні втрати у сумі 8996,76 грн. за період з 06.11.2020 по 11.05.2021 із заборгованості у сумі 141 600,00 грн за видатковими накладними №РН-0004411 та №РН-0004412 від 30.10.2020.

За результатом здійсненого судом перерахунку та з урахуванням меж позовних вимог інфляційні втрати із заборгованості у сумі 141 600,00 грн за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року інфляційні втрати підлягають задоволенню у сумі визначеній позивачем.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві, спростовуються наступним.

За змістом статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Видаткові та товаротранспортні накладні підписані без зауважень та заперечень та містять печатку товариства відповідача.

Відповідно до статті 58-1 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим. Виготовлення, продаж та/або придбання печаток здійснюється без одержання будь-яких документів дозвільного характеру.

Відтиск печатки є свідченням участі юридичної особи у здійсненні господарської операції за цими накладними.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 910/922/19.

Докази на підтвердження того, що печатка була загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа, відсутні.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин у справі, доводи відповідача не спростовують позовних вимог.

Вирішуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 526, 530, 625, 692 Цивільного кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан-Снаб" (52472, Дніпропетровська обл., Солонянський р-н, с. Військове,пров. Абельханова, буд. 15; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафто-Трейд" (52001, Дніпропетровська обл., Солонянський р-н, м. Підгороднє, вул. Сагайдачного, буд. 22; ) 261 650,00 грн. - основного боргу, 2 687,68 грн. 3% річних, 8 996,76грн. інфляції грошових коштів, 10 734,06грн. пені, 4 261,03 грн. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 23.07.2021.

Суддя І.Ф. Мельниченко