ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
21 липня 2021 року Справа № 915/415/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМ Одеса»,
до відповідача: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія
Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська АЕС
Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом,
Суддя Ткаченко О.В.
Секретар судового засідання Сулейманова С.М.
від позивача: Луук А.В., за ордером,
від відповідача: представник не з`явився,
СУТЬ СПОРУ: стягнення заборгованості за договором №03/2020 від 05.03.2020р. по оплаті за виконані роботи у розмірі 1504383,32 грн., за поставлений товар у сумі 207592,20 грн., 102034,75 грн. пені, 132359,52 грн. інфляційних нарахувань та 3% річних, -
На розгляді Господарського суду Миколаївської області перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМ Одеса» до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», про ухвалення рішення, стягнення заборгованості за договором №03/2020 від 05.03.2020р. по оплаті за виконані роботи у розмірі 1504383,32 грн., за поставлений товар у сумі 207592,20 грн., 102034,75 грн. пені, 132359,52 грн. інфляційних нарахувань та 3% річних
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 13.07.2021р. позовні вимоги з були задоволені в повному обсязі, стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМ Одеса» заборгованість за договором №03/2020 від 05.03.2020р. по оплаті за виконані роботи у розмірі 1504383,32 грн., за поставлений товар у сумі 207592,20 грн., 102034,75 грн. пені, 132359,52 грн. інфляційних нарахувань та 3% річних та 29195,55 грн. судового збору

15.07.2021р. від позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 16.07.2021р. розгляд вказаної заяви був призначений на 20.07.2021р.

Представник позивача в судовому засіданні подану заяву підтримує, просить суд її задовольнити.

Відповідач в судове засідання 20.07.2021р. явку повноважного представника не забезпечив.

Ухвала суду від 16.07.2021р. була направлена на електронну адресу відповідача.

Розглянувши клопотання представника позивача, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно п.3) ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч.2 ст.244 ГПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.1, 3, 6 ст.126 ГПК України).

Відшкодування витрат позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій (п.6.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.ч. 1-4 ст. 126 ГПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність (ч. 4 ст. 60 ГПК України).

ТОВ «ТМ Одеса» на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в указаній вище сумі подано: договір від 25.03.2021р. про надання правової допомоги № 25/03-С (далі - договір), укладений позивачем з адвокатом Луук Анатасією Валеріївною; яка здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва від 17.01.2017 серії МК № 001047; детальний (попередній) опис послуг, наданих адвокатом у рамках договору про надання правничої допомоги; акт від 14.07.2021р. №14/07/2021 до договору про надання правової допомоги №2503-С від 25.03.2021р., в якому містяться відомості про прийняття клієнтом - ТОВ «ТМ «Одеса» від виконавця адвоката Луук А.В. послуг фіксованою вартістю 28000,0 грн.

Проаналізувавши вказані докази суд вважає їх достатніми для підтвердження фактичного понесення Товариством з обмеженою відповідальністю «ТМ «Одеса» витрат на професійну правничу допомогу по даній справі.

Також суд вважає за необхідне зауважити, що визначений Товариством з обмеженою відповідальністю «ТМ «Одеса» розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 28000,00 грн не перевищує 10 % від суми заявлених та задоволених позовних вимог, а також узгоджується з попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат.

Крім наведеного, суд зазначає, що згідно ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вже вище було наведено, Відокремлений підрозділ «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» 07.05.2021р. звертався до суду з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами до 1000,00 грн.

Вказане клопотання мотивоване, зокрема, таким:

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження понесених витрат на правовому допомогу, а саме доказів на підтвердження виконаних послуг, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, і тому це є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Також відповідач зазначає, що: - вартість послуг на професійну правничу допомогу, які позивач очікує понести має неспівмірннй розмір з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; - наявна мінімальна кількість підготовлених документів, які подані до справи; - проведено мінімум аналітичної роботи адвоката; - витрати на правову допомогу не співмірні зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, надані послуги, ціною позову, значенням справи для сторони; - незначна складність справи; - відсутній публічний інтерес до справи.

Враховуючи наведене суд вважає за необхідне зауважити, що у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст.126 ГПК України).

Так, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 910/9784/18.

Крім того, у додатковій постанові Верховного Суду від 24.06.2019 у справі № 904/64/18 зроблено висновок про те, що виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Подібний за змістом висновок зроблено Верховним Судом у додатковій постанові від 05.08.2019 у справі № 911/1563/18, в якій зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Вказаної позиції також дотримується Верховний Суд у додатковій постанові від 26.06.2019 у справі № 910/9241/18, в якій судом зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Разом із тим, будь-яких доказів або обґрунтувань, у тому числі контррозрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку Товариством з додатковою відповідальністю «Комплітех» витрат на правничу допомогу або про неналежність послуг адвоката до справи, Відокремлений підрозділ «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» суду не надав.

Також відповідач у своїх запереченнях не зазначив обґрунтованих підстав та доводів, як і не надав доказів стосовно неспівмірності / нерозумності визначених та понесених позивачем витрат на правничу допомогу. Посилання на вказані обставини у запереченнях є лише декларативними.

Таким чином суд відхиляє як необґрунтоване заявлене Відокремленим підрозділом «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

З огляду на наведене, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, суд вважає, що заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «ТМ «Одеса» витрати на правову допомогу відповідають встановленим критеріям.

Документи, подані позивачем, суд визнає належними та допустимими доказами понесення ТОВ «ТМ Одеса» витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 28000,0 грн. Суд визнає таку суму співмірною, зокрема, позовним вимогам, строку розгляду справи, послугам, наданим адвокатом Луук Анатасією Валеріївною відповідачу, а тому вона підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 181, 241, 244 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Заяву ТОВ «ТМ Одеса» задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ідент.код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу Южноукраїнська атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (55001, Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМ Одеса», 65003, м. Одеса, вул. Кутузова, 3, б. 19, ) 28000,0 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням п.4 розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням суду законної сили.

Повний текст рішення складений та підписаний 26.07.2021р.

Суддя О.В. Ткаченко