ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року

м. Київ

Справа № 908/3402/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О. А. - головуючий, Вронська Г. О., Студенець В. І.,

за участю секретаря судового засідання - Забеліної О. О.,

за участю представників:

Приватного підприємства "Наукове промислово-комерційне об`єднання

"ТАТА" - Сідельникова О. Л.,

Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі

виробничого структурного підрозділу "Василівський район електричних

мереж" - Капуста А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.04.2021

(головуючий - Березкіна О.В., судді Іванов О.Г., Дармін М.О.)

та рішення Господарського суду Запорізької області від 21.12.2020

(суддя Боєва О.С.)

у справі за позовом Приватного підприємства "Наукове промислово-комерційне об`єднання "ТАТА"

до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж

про визнання рішення комісії з розгляду акту про порушення ПКЕЕ незаконним та скасування оперативно-господарської санкції,

ВСТАНОВИВ:

1. У зв`язку з відпусткою судді Бакуліної С. В. склад судової колегії суду касаційної інстанції змінився, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 22.07.2021, який наявний в матеріалах справи.

Короткий зміст позовних вимог

2. Приватне підприємство "Наукове промислово-комерційне об`єднання "ТАТА" звернулось до Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж із позовом про визнання протиправним та скасування протоколу № 23/16 від 21.09.2016 засідання комісії з розгляду Актів про порушення Правил користування електричною енергією щодо застосування оперативно-господарської санкції.

3. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що протокол № 23/16 було складено на підставі акта про порушення № 000982, який не відповідає вимогам законодавства та не може бути належним доказом вчиненого порушення. Відповідачем невірно визначені в акті про порушення пункти Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ) та невірно кваліфіковано порушення, що призвело до неправомірного застосування п. 2.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562 (далі - Методика), під час визначення вартості недорахованої електричної енергії.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

4. Справа розглядалась судами неодноразово. Останнім рішенням Господарського суду Запорізької області від 21.12.2020, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.04.2021, позов Приватного підприємства "Наукове промислово-комерційне об`єднання "Тата" задоволено. Скасовано оперативно-господарську санкцію, визнавши недійсним рішення комісії Виробничого структурного підрозділу "Василівський район електричних мереж" ВАТ "Запоріжжяобленерго" з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, яке оформлене протоколом № 23/16 від 21.09.2016.

5. Суди мотивували свої висновки тим, що самовільне зняття лічильника позивачем є порушенням п. 3.34 ПКЕЕ, при цьому таке порушення не підпадає під порушення п.п. 3 п. 2.1 Методики, за яке може бути застосована формула розрахунку, передбачена п. 2.5 Методики, на підставі якого відповідачем було здійснено розрахунок недоврахованої електричної енергії відповідно до протоколу № 23/16 від 21.09.2016 засідання комісії з розгляду Актів про порушення Правил користування електричною енергією.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення їх доводів

6. Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, ПАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж звернулось з касаційною скаргою, у якій просить рішення та постанову судів попередніх інстанцій скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

7. Так, скаржник стверджує, що в оскаржуваних рішеннях суди не врахували правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 21.07.2020 та від 17.05.2018 у цій же справі. Крім того, зазначив, що суди безпідставно не врахували позицію Вищого господарського суду України в постанові від 21.09.2016 у справі №914/3760/15, та помилково зазначили, що самовільне зняття лічильника позивачем є порушенням п. 3.34 ПКЕЕ, при цьому, таке порушення не підпадає під порушення п.п. 3 п.2.1 Методики, за яке може бути застосована формула розрахунку, передбачена п. 2.5 Методики.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

8. На електронну адресу Верховного Суду від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому просить відмовити у задоволенні касаційної скарги на рішення та постанову судів попередніх інстанцій у повному обсязі.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

9. Між Відкритим акціонерним товариством Запоріжжяобленерго в особі Виробничого структурного підрозділу Василівський район електричних мереж (постачальником) та Приватним підприємством "Наукове промислово-комерційне об`єднання "ТАТА" (споживачем) 01.02.2010 укладено договір про постачання електричної енергії № 853, за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок останнього з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 Обсяги постачання електричної енергії споживачу, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

10. 22.07.2016 працівником ВСП Василівський РЕМ було складено наступні документи: 1) акт про пломбування елементів розрахункового засобу обліку, обліку електричної енергії до 1000В та встановлення індикаторів; 2) акт технічної перевірки засобів обліку електричної енергії до 1000 В; 3) акт-вимога щодо приведення розрахункових заходів обліку електричної енергії та схем їх підключення (а також електропроводки і електроустановок від межі балансової належності до місця встановлення засобів обліку) у відповідність вимогам ПУЕ, ПКЕЕ та інших нормативно-технічних документів.

11. В акті-вимозі ВСП Василівський РЕМ від 22.07.2016, зокрема, викладено, що на об`єкті позивача, розташованого в с. Балки, вул. Степова, 3-а, необхідно усунути недоліки, а саме: в термін до 22.08.2016 провести державну повірку (заміну) лічильника активної, реактивної електроенергії, в якого закінчився термін Держповірки.

12. На виконання акта-вимоги від 22.07.2016 працівник позивача, повідомивши в телефонному режимі ВСП Василівський РЕМ, розпломбував та зняв лічильник.

13. 01.08.2016 працівники ВСП Василівський РЕМ з`явилися на територію об`єкту, де провели огляд електричних мереж та обладнання, після чого склали акт про порушення №000982 від 01.08.2016, в якому зафіксоване наступне порушення: ПКЕЕ п.п. 10.3.1, 10.2.9, 10.2.26; дії споживача, які призвели до зміни показів розрахункового засобу обліку; зняття розрахункового лічильника електроенергії без дозволу енергопостачальної організації. Даний акт підписаний з боку позивача О.В. Сухановим без зауважень.

14. Також 01.08.2016 споживачу видано акт-вимогу про усунення виявленого порушення у строк до 10.08.2016, а саме: провести установку розрахункового засобу обліку, який пройшов Держповірку та вхідний контроль.

15. За змістом протоколу № 536 повірки лічильника активної (реактивної) енергії від 04.08.2016, складеним держповірником ДП Запорізький науково-виробничий центр стандартизації метрології та сертифікації, лічильник позивача НІК 2303 АРК1 зав.№0028513 визнаний придатним до експлуатації.

16. Відповідно до заяви позивача від 12.08.2016, останній надав відповідачу лічильник для його встановлення та визначення відповідності нормативним документам, а також можливості його застосування в колах комерційного обліку електричної енергії.

17. Актом вхідного контролю від 19.08.2016 лічильник позивача НІК 2303 АРК1 зав.№0028513 опломбовано пломбою № С29324533 та визнано придатним для використання при обліку електричної енергії.

18. В подальшому на підставі акта про порушення №000982 від 01.08.2016 комісією відповідача прийнято рішення про донарахування об`єму та вартості недоврахованої електроенергії внаслідок порушення позивачем п. п. 10.3.1, 10.2.9, 10.2.26 ПКЕЕ з 23.07.2016 по 26.08.2016 (за 24 робочі дні, в тому числі за 6 днів, що передували дню виявлення порушення, та 18 днів від дня виявлення порушення по день усунення порушення, визначивши час роботи - 8 годин, 5 днів на тиждень) на підставі п. 2.5 Методики за порушення, зазначене у п. п. 3 п. 2.1 Методики в обсязі 14 400 кВт.г. на суму 31 154, 90 грн. Зазначене рішення оформлене протоколом №23/16 від 21.09.2016, підписаним представником позивача з поміткою про незгоду з розрахунком середньодобового споживання електричної енергії.

19. На підставі вказаних акта та протоколу для оплати зазначеної суми відповідач надав позивачу рахунок №982 від 21.09.2016.

Позиція Верховного Суду

20. Як встановлено судом та вбачається з акта про порушення №000982 від 01.08.2016, відповідачем було виявлено порушення позивачем ПКЕЕ, а саме: п.п. 10.3.1, 10.2.9, 10.2.26. Дії споживача (позивача), які призвели до зміни показів розрахункового засобу обліку. Зняття розрахункового лічильника електроенергії без дозволу енергопостачальної організації.

21. Так, відповідно до п. 10.3.1 ПКЕЕ споживач зобов`язаний оперативно повідомляти органи Держенергонагляду, Держнаглядохоронпраці України, постачальника електричної енергії та електропередавальну організацію відповідно до їх повноважень про: порушення схеми розрахункового обліку електричної енергії, несправності в роботі автоматизованих систем обліку і розрахункових засобів обліку, що належать споживачу за ознакою права власності, користування, повного господарського відання або встановлені на території споживача.

22. Пунктом 10.2.9 ПКЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати функціонування власних розрахункових засобів обліку електричної енергії відповідно до вимог нормативно-технічних документів та паспортних даних заводу-виробника відповідних засобів обліку.

23. Пунктом 10.2.26 ПКЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати збереження і цілісність встановлених на його території (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування.

24. Відповідно до п. 3.34 ПКЕЕ будь-які роботи, пов`язані з порушенням або зміною схеми розрахункового обліку електричної енергії, заміною типу розрахункового засобу обліку електричної енергії, проводяться за погодженням з електропередавальною організацією (постачальником електричної енергії) у присутності представників заінтересованих сторін та оформляються актом.

25. Судами встановлено, що позивач здійснив дії щодо самостійного розпломбування та зняття лічильника, що є порушенням п. 3.34 ПКЕЕ, який містить імперативний припис щодо оформлення в такому разі акта в присутності уповноважених осіб споживача та електропередавальної організації.

26. Порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28, на час виникнення спірних правовідносин, регулювався Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

27. За змістом пп. 3 п. 2.1 Методики вона застосовується на підставі акта порушень, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕ, та в разі виявлення порушення ПКЕЕ, а саме пошкодження розрахункових засобів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів засобів обліку.

28. Згідно з п. 2.5. Методики, в разі виявлення у споживача порушення, зазначеного, зокрема пп. 3 п. 2.1 цієї Методики, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (W доб, кВт·год) визначається за формулою (W доб. = P · t доб. · K в), де P - потужність (кВт), визначена як: а) сумарна максимальна потужність наявних у споживача на час складення акта порушень ПКЕЕ струмоприймачів відповідно до їх паспортних даних (за умови, якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, зазначену в Договорі); б) потужність, обчислена виходячи зі струму навантаження електроустановки споживача при підключенні всіх наявних на час складення акта порушень ПКЕЕ струмоприймачів на максимальну потужність, визначеного на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології (за умови відсутності паспортних даних всіх струмоприймачів, наявних у споживача на час складення акта порушень ПКЕЕ, та якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, зазначену в Договорі); в) дозволена потужність для даної точки обліку, зазначена в Договорі (за умови, якщо потужність, визначена відповідно до положень підпунктів "а" або "б" цього пункту, перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, ненадання споживачем інформації щодо паспортних даних струмоприймачів, недопуску представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів, відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність); t доб - тривалість роботи обладнання протягом доби (год.), що складає: при однозмінній роботі споживача - t = 8; при двозмінній роботі споживача - t = 16; при тризмінній роботі споживача - t = 24; при інших режимах роботи визначається на підставі Договору; K в (K в.і) - коефіцієнт використання струмоприймачів.

29. Як вже було зазначено, в акті про порушення № 000982 від 01.08.2016 було зафіксовано наступне порушення: ПКЕЕ п.п. 10.3.1, 10.2.9, 10.2.26. Дії споживача, які призвели до зміни показів розрахункового засобу обліку. Зняття розрахункового лічильника електроенергії без дозволу енергопостачальної організації.

30. Верховний Суд, направляючи справу на новий розгляд, у своїх постановах від 21.07.2020 та від 17.05.2018, зазначав про необхідність з`ясування, чи підпадають зазначені в акті про порушення дії під перелік порушень, визначених п.п. 3 п. 2.1 Методики, результатом вчинення яких є застосування п. 2.5 Методики для визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ.

31. При цьому у постанові від 21.07.2020 у даній справі, Верховний Суд також вказав про необхідність встановлення обставин, чи відбувалось споживання позивачем електричної енергії протягом зазначеного в спірному рішенні періоду (що є умовою застосування пп. 3 п. 2.1 Методики)

32. На виконання вказівок Верховного Суду, надавши оцінку усім наявним у матеріалах справи доказам, суди встановили недоведеність факту зміни показів приладу обліку внаслідок самовільного розпломбування та зняття приладу обліку позивачем. Відповідного висновку суди дійшли на підставі, зокрема, наявного в матеріалах справи листа, згідно з яким на підприємстві позивача були відсутні виробничі потужності у період виявленого порушення, що не було спростовано відповідачем, а також порівнявши покази спірного лічильника. Так, судами встановлено, що відповідно до акта про пломбування розрахункового засобу обліку від 26.08.2016, на час опломбування лічильника після його повірки, покази лічильника складали: 008177,10 та 003967,47; на час складання акта технічної перевірки засобів електричної енергії від 22.07.2016 покази приладів обліку складали: 008164,51 та 003957,98. Станом на 01.08.2016, тобто, на дату складання акта про порушення, покази лічильника не були зафіксовані, а тому, суди встановили що факт зміни показів приладу обліку внаслідок самовільного розпломбування позивачем та зняття приладу обліку є недоведеним.

33. За змістом ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи. При цьому відповідно до приписів вказаної статті суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

34. Водночас судами встановлено, що зафіксований факт зняття розрахункового лічильника електроенергії без дозволу енергопостачальної організації є порушенням ПКЕЕ, та підставою для застосування п.п. 1 п. 2.1 Методики, а отже відповідачем в акті неправильно кваліфіковано порушення, яке мало місце з боку позивача (споживача).

35. Таким чином, встановивши, що дії позивача не підпадають під перелік порушень, визначених пп. 3 п. 2.1 Методики, результатом вчинення яких є застосування п. 2.5 Методики, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про незаконність рішення комісії ВСП Василівського РЕМ з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією за актом про порушення Правил користування електричною енергією № 000982 від 01.08.2016, оформленого протоколом № 23/16 від 21.09.2016, у зв`язку з чим обґрунтовано задовольнили позовні вимоги.

36. Доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій не врахували вказівки, викладені у постанові Верховного Суду від 21.07.2020 у даній справі є безпідставними, враховуючи наступне.

37. Так, скаржник стверджує, що Верховний Суд у вказаній постанові у даній справі звертав увагу на помилковість висновків судів попередніх інстанцій під час попереднього розгляду справи по суті про недоведеність факту втручання в роботу лічильника.

38. Однак, скаржник помилково розцінює наведене у постанові Верховного Суду як встановлення касаційною інстанцією факту втручання в роботу лічильника, оскільки наведене не узгоджується з приписами ст. 300 ГПК України, а також безпідставно тлумачиться скаржником окремо, з відривом від загального контексту постанови Верховного Суду від 21.07.2020 у даній справі, що призвело до невірного тлумачення змісту наведеного у зазначеній постанові.

39. Так, у постанові від 21.07.2020, направляючи дану справу на новий розгляд, Верховний Суд зазначив про те, що суди попередніх інстанцій під час попереднього розгляду справи усунулись від встановлення обставин, чи відбувалось споживання електричної енергії протягом зазначеного в спірному рішенні періоду, та жодним чином не обґрунтували, чому дії позивача не підпадають під перелік порушень, визначених пп. 3 п. 2.1 Методики, результатом вчинення яких є застосування п. 2.5 Методики. Тобто фактично суд касаційної інстанції зазначив про те, що висновок по суті спору (зокрема і щодо факту втручання в роботу лічильника) є неможливим без встановлення судами попередніх інстанцій наведених обставин справи.

40. Зі змісту оскаржуваних рішення та постанови судів попередніх інстанцій вбачається, що суди попередніх інстанцій врахували вказівки Верховного Суду, викладені у постановах від 17.05.2018 та від 21.07.2020, та з урахуванням встановлених під час нового розгляду обставин справи, дійшли правомірного висновку по суті спору, про зазначено вище.

41. Верховний Суд також відхиляє доводи скаржника про те, що судами попередніх інстанцій було вирішено дану справу без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Вищого господарського суду України від 21.09.2016 у справі №914/3760/15, оскільки нормами чинного законодавства, зокрема, ГПК України, не передбачено обов`язку судів попередніх інстанцій враховувати висновки Вищого господарського суду України, при цьому п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України підставою касаційного оскарження передбачає неврахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених саме в постановах Верховного Суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

42. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

43. Відповідно до ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

44. Таким чином, перевіривши рішення та постанову судів попередніх інстанції в межах вимог та доводів касаційної скарги, встановивши, що доводи касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального законодавства при прийнятті оскаржуваних судових актів не знайшли свого підтвердження, Верховний Суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.

Розподіл судових витрат

45. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку ст. 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж залишити без задоволення .

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.04.2021 та рішення Господарського суду Запорізької області від 21.12.2020 у справі №908/3402/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. А. Кролевець

Судді Г. О. Вронська

В. І. Студенець