ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2021 Справа № 917/980/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ"

до Комунального підприємства "Благоустрій Кременчука" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області

про стягнення 28 933, 18 грн

без виклику представників сторін

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" звернулося з позовною заявою до Комунального підприємства "Благоустрій Кременчука" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про стягнення 28933,18 грн згідно з договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 517 від 01.04.2009, у тому числі: 22952,98 грн - основного боргу, 3714,06 грн - інфляційних, 2266,14 грн - 3% річних.

Також позивач заявив до відшкодування 2270,00 грн витрат на сплату судового збору.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснює оплату послуг з централізованого опалення та постачання.

Позивач подав клопотання від 13.07.2021 № 38/1027 про зменшення розміру позовних вимог, в якому прохає стягнути з відповідача 22324,64 грн основного боргу, 3714,06 грн - інфляційних, 2266,14 грн - 3% річних згідно з договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 517 від 01.04.2009.

За змістом п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог, змінити предмет або підстави позову до закінчення підготовчого засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

В ч. 3 ст. 252 ГПК України вказано, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

З огляду на викладене, позивач подав клопотання в межах встановлених строків.

Суд приймає клопотання про зменшення розміру позовних вимог. Подальший розгляд справи здійснюється в межах вимог, вказаних у цьому клопотанні.

Відповідач у відзиві (вхід. № 7640 від 13.07.2021; а.с.92-96) проти позову заперечує повністю, посилаючись на те, що він є унітарним комунальним підприємством, яке фінансується з міського бюджету у розмірі, передбаченому нормативами фінансування; заборгованість по Договору виникла з незалежних від відповідача, об`єктивних причин та за відсутності вини останнього; відповідач звертався до позивача з пропозицією про укладення додаткової угоди щодо оплати заборгованості, яка виникла у 2020 році, протягом 2021 року, але позивач відмовився; відповідач повідомив, про часткову сплату заборгованості у сумі 628,34 грн та прохає зменшити розмір штрафних санкцій на 90 %.

Позивач у відповіді на відзив (вхід. № 7640 від 13.07.2021) зазначив, що додатковою угодою № 2 від 28.12.2020 строк дії Договору продовжений до 31.12.2021; строк оплати за послуги встановлений сторонами у п. 1 додатку № 4 до Договору; відсутність бюджетного фінансування не звільняє відповідача від виконання зобов`язань з оплати отриманих послуг; позивач підтвердив часткову сплату відповідачем заборгованості у сумі 628,34 грн; вимоги про стягнення неустойки (пені) у позові не заявлялися; відсутні підстави для зменшення інфляційних та 3 % річних, оскільки вони не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права внаслідок знецінення грошових коштів кредитора.

Відповідач у запереченні від 20.07.2021 № 763/10 (вхід. № 8125 від 22.07.2021) вказав, що відповідач не намагається уникнути розрахунків, а прагне оплатити заборгованість відповідно до вимог бюджетного законодавства, з цією метою відповідач пропонував укласти додаткову угоду; прострочення оплати послуг мало місце не з вини підприємства; всі прибутки, які отримані комунальним підприємством від своєї діяльності, є власністю територіальної громади, тобто є бюджетними коштами; відповідач свою діяльність будує відповідно до Програми діяльності розвитку комунального підприємства, що затверджується рішенням сесії міської ради на відповідний календарний рік; відповідач вжив всіх можливих заходів для оплати заборгованості; прохає зменшити розмір штрафних санкцій на 90 %.

У справі суд вчинив такі процесуальні дії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2021 позов був переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.85).

Ухвалою від 22.06.2021 суд відкрив провадження у справі № 917/980/21, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.88-89).

Про відкриття провадження у справі позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 23.06.2021 (а.с.90-91) та поданими ними заявами по суті справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК сторони суду не надали.

Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Відкрите акціонерне товариство "Полтаваобленерго" і Комунальне підприємство "Благоустрій Кременчука" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області уклали договір № 517 від 01.04.2009 про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі - Договір; а.с.8-9).

Згідно із п.1.1 Договору ВАТ "Полтаваобленерго" - теплопостачальна організація зобов`язується надавати споживачеві (відповідачу) вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, передбачених цим договором та додатками до нього.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 568 від 19.04.2019 ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука від джерела ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" (а.с.18).

Враховуючи зміну виконавця послуг, між первісним виконавцем - AT "Полтаваобленерго", споживачем - Комунальним підприємством "Благоустрій Кременчука" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (далі - відповідач) та новим виконавцем - ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" (далі - позивач) було укладено Угоду № 1 від 17.05.2019 про зміну сторони у зобов`язанні (далі - Угода); (а.с.15).

Згідно із п.1 Угоди AT "Полтаваобленерго" (виконавець) передає, a нoвий виконавець (ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ") приймає на себе всі права та обов`язки виконавця згідно Договору № 517 від 01.04.2009 та з 25.04.2019 стає стороною Договору.

Пунктом 3 Угоди передбачено, що споживач не заперечує проти заміни виконавця на нового виконавця в Договорі і, підписуючи зі своєї сторони цю Угоду, дає згоду зміну сторони в порядку та на умовах, визначених цією Угодою.

Згідно із п.5 Угоди споживач за отримані з 25.04.2019 послуги по договору проводить розрахунки з новим виконавцем на рахунок зазначений у даній Угоді. У зв`язку з початком надання послуг з 25.04.2019 першим розрахунковим періодом є період з 25.04.2019 по 31.05.2019 споживач сплачує на користь нового виконавця вартість отриманих послуг за період з 25.04.2019 по 31.05.2019. В подальшому розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п.7 Угоди заміна сторони у зобов`язанні за цією Угодою не тягне собою жодних інших змін умов Договору окрім тих, що передбачені цією Угодою. Угода вважається укладеною з моменту підписання сторонами, починає діяти з 25.04.19 і діє протягом дії Договору (п.8 Угоди).

В п. 1.2 Договору визначено, що тарифи на послуги з теплопостачання затверджуються в установленому порядку відповідно до Закону України "Про теплопостачання" № 2633-IV від 02.06.2005 року та діючого законодавства України.

В Додатку № 1 до Договору узгоджено перелік об`єктів відповідача для надання послуг з теплопостачання (а.с.10).

В Додатку № 2 до Договору встановлено фактичні обсяги теплового навантаження та теплопостачання і орієнтовна вартість теплової енергії відпущеної споживачу за поточний рік відповідно до тарифів, діючих на момент укладання Договору, а в Додатку № 3 до Договору встановлено тариф на момент укладення договору, можливість його зміни і повідомлення про це споживача (а.с.11-12).

Згідно з додатковою угодою № 2 від 28.12.2020 строк дії договору встановлено до 31.12.2021.

Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються у відповідності до п. 23 "Правил користування тепловою енергією" (далі - Правила) затверджених постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007, п. 2.2.2 Договору та Додатку № 4 "Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію" до Договору (а.с.13).

Згідно з п. 23 Правил розрахунки за використану теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору, на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

Згідно з п. 2 Додатку № 4 до Договору споживач, який має прилади обліку, щомісяця самостійно знімає покази станом на 25 число календарного місяця (розрахункового періоду), оформлює "Відомість про фактичні покази розрахункових приладів обліку" та надає її Теплопостачальній організації для здійснення розрахунку, оформлення рахунку та "Акта про обсяги спожитої споживачем теплової енергії" (а.с.13). Про наявність приладу обліку на об`єкті споживача вказано в Додатку № 1 до Договору (а.с.10).

Позивач у позові посилається на те, що на виконання умов договору за період листопад 2019 - квітень 2021 надав відповідачу послуги з теплопостачання на загальну суму 235598,74 грн.

В підтвердження вказаного позивач надав відомості про фактичні покази засобів обліку теплової енергії від 22.11.2019, від 24.12.2019, від 22.01.2020, від 19.02.2020, від 23.03.2020, від 24.04.2020, від 26.11.2020, від 21.12.2020, від 21.01.2021, від 23.02.2021, від 23.03.2021, від 08.04.2021, (а.с.62-67) акти про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії від 31.01.2020, від 29.02.2020, від 31.03.2020, від 30.04.2020, від 31.10.2020, від 30.11.2020, від 31.12.2020, від 31.01.2021, від 28.02.2021, від 31.03.2021, від 30.04.2021 (а.с. 56-61).

Акти від 31.03.2020, від 30.11.2020, від 28.02.2021, від 31.03.2021, від 30.04.2021 відповідач не підписав, проте заперечень щодо надання вказаних у цих актах послуг відповідач не надав.

Відповідно до п.5 Додатку № 4 до Договору у разі неповернення споживачем належно підтвердженого акта про обсяги спожитої споживачем теплової енергії або відмови від його підпису, останній вважається дійсним з дати його виписки за умови його підписання трьома представниками теплопостачальної організації (а.с.11).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1082 від 24.12.2019 у період з грудня 2019 року по квітень 2020 року позивачем здійснювався перерахунок за теплову енергію зв`язку зі зміною ціни газу, придбаного у поточному місяці, в рахунках позивача відображено коефіцієнт перерахунку в місяці наступному за звітним.

На оплату наданих послуг позивач виписав відповідачу відповідні рахунки за № № 517 від 30.11.2019, від 31.12.2019, від 31.01.2020, від 29.02.2020, від 31.03.2020, від 30.04.2020, від 31.05.2020, від 31.10.2020, від 30.11.2020, від 31.12.2020, від 31.01.2021, від 28.02.2021, від 31.03.2021, від 30.04.2021 (а.с.26-39).

Факт вручення чи направлення вказаних рахунків та актів відповідачу підтверджується реєстрами доставки рахунків та актів про обсяги спожитої теплової енергії за період листопад 2019, грудень 2019, січень 2020, лютий 2020, березень 2020, квітень 2020 , травень 2020, жовтень 2020, листопад 2020, грудень 2020, січень 2021, лютий 2021, березень 2021, квітень 2021 (а.с.40-53).

Відповідач за отримані послуги розрахувався частково, сплативши 212645,76 грн., що підтверджується виписками банку по рахунку позивача від 28.02.2020, від 14.04.2020, від 12.06.2020, від 30.06.2020, від 28.10.2020, від 13.11.2020, від 07.05.2021, від 04.06.2021 (а.с.71-75).

На дату звернення позивача з позовом до суду заборгованість відповідача становила 22952,98 грн.

Після цього відповідач сплатив 628,34 грн за платіжним дорученням № 739 від 25.06.2021.

Отже, заборгованість відповідача становить 22324,64 грн. Вказану суму позивач прохає стягнути за клопотанням про зменшення розміру позовних вимог.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" сфера теплопостачання є сферою діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачем (далі Закон). Цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форми власності (ст. 2 Закону).

Відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про теплопостачання" теплопостачальні організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

Цьому обов`язку кореспондує обов`язок споживачів теплової енергії визначений статтею 19 цього Закону, згідно якого споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч. 6 ст. 25 Закону України "Про теплопостачання").

Згідно з умовами вказаного договору позивач взяв на себе зобов`язання надавати послуги з постачання теплової енергії у вигляді гарячої води відповідачу, а споживач зобов`язався проводити оплату вартості спожитої теплової енергії у визначеному порядку та строки.

Заперечення відповідача проти позову суд відхиляє, оскільки відсутність бюджетного фінансування або його затримка не звільняє відповідача від своєчасного виконання зобов`язань з оплати отриманих послуг.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення 22324,64 грн основного боргу суд визнає обґрунтованими та задовольняє.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України позивач заявив до стягнення 2266,14 грн - 3% річних, нарахованих на зобов`язання листопада 2019 року за період 11.12.2019 - 12.11.2020, на зобов`язання грудня 2019 року за період 18.01.2020 - 14.06.2021, на зобов`язання січня 2020 року за період 14.02.2020 - 13.04.2021, на зобов`язання лютого 2020 року за період 19.03.2020 - 14.06.2021, на зобов`язання березня 2020 року за період 25.04.2020 -11.06.2020, на зобов`язання квітня 2020 року за період 20.05.2020 -14.06.2021, на зобов`язання жовтня 2020 року за період 21.11.2020 -14.06.2021, на зобов`язання грудня 2020 року за період 29.01.2021 -14.06.2021, на зобов`язання січня 2021 року за період 16.02.2021 - 06.05.2021, на зобов`язання лютого 2021 року за період 25.03.2021 - 06.05.2021, на зобов`язання березня 2021 року за період 23.04.2021 - 06.05.2021, на зобов`язання квітня 2021 року за період 26.05.2021-14.06.2021 (а.с.23).

А також позивач прохає стягнути 3714,06 грн - інфляційних нарахованих за період 11.12.2019 - 06.05.2021 на зобов`язання: листопада 2019, грудня 2019, лютого 2020, березня 2020, квітня 2020, жовтня 2020, грудня 2020, січня 2021 (а.с.20-22).

Відповідач у відзиві зауважень щодо вказаного розрахунку не надав.

Клопотання відповідача про зменшення інфляційних та 3% річних суд відхиляє, оскільки нарахування інфляційних та 3 % річних, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Вказані нарахування не є надмірними у порівнянні із вартістю послуг, наданий у спірний період.

Отже, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та задовольняються судом.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у цій справі у вигляді судового збору.

Суд встановив, що при подачі позову позивач сплатив 2270,00 грн судового збору за платіжним дорученням від 14.05.2021 № , (а.с.7). Факт надходження цього судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено виписками від 17.05.2021 (а.с.86).

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір повністю покладається на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст.252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Прийняти клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" про зменшення розміру позовних вимог.

2. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Комунального підприємства "Благоустрій Кременчука" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (вул. 1905 року, буд. 27, м. Кременчук, Полтавська область, 39605; ідентифікаційний код 03351958) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" (вул. Свіштовська, буд. 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600; ідентифікаційний код 42225136) 22324 грн 64коп. основного боргу за спожиту теплову енергію, 3714 грн 06 коп. - інфляційних, 2266 грн 14 коп. - 3% річних, 2270 грн 00 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області.

Дата складання повного судового рішення: 28.07.2021.

Суддя Т. М. Безрук