РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.07.2021Справа № 910/21183/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, будинок 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01054, місто Київ, вул. Франка Івана, будинок 31; ідентифікаційний код: 26251923)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діксі-Центр" (03151, м. Київ, вул. Ушинського, будинок 40; ідентифікаційний код 34763967)

про стягнення 71 577, 60 грн,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діксі-Центр" (03151, м. Київ, вул. Ушинського, будинок 40; ідентифікаційний код 34763967)

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, будинок 3; ідентифікаційний код 24584661)

про визнання пункту договору недійсним

Представники сторін:

від позивача: Найденко І.О.

від відповідача: Владімірова О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діксі-Центр" про стягнення штрафних санкцій в розмірі 71 577, 60 грн, з яких: 50 073, 60 грн - пені, 21 504, 00 грн - штрафу, що виникли у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 53-129-01-18-01689 від 18.12.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

12.02.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Діксі-Центр" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", в якому позивач (за зустрічним позовом) просить суд визнати недійсним п. 7.9. договору поставки № 53-129-01-18-01689 від 18.12.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Діксі-Центр" залишено без руху, позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду: достовірної інформації щодо адреси офіційного місцезнаходження Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"; доказів направлення (опис вкладення та фіскальний чек) копії зустрічної позовної заяви з доданими до неї документами на адресу відокремленого підрозділу.

10.03.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Діксі-Центр" про усунення недоліків зустрічної позовної заяви, до якої додано уточнену зустрічну позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Діксі-Центр" до свого провадження. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Розгляд зустрічної позовної заяви здійснювати спільно з первісним позовом. Підготовче засідання по справі № 910/21183/20 призначено на 14.04.2021.

05.04.2021 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.

14.04.2021 до Господарського суду міста Києва надійшов клопотання відповідача за первісним позовом про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 28.04.2021.

23.04.2021 до Господарського суду міста Києва надійшов клопотання відповідача за первісним позовом про відкладення розгляду справи.

У зв`язку з перебуванням судді Баранова Д.О. на лікарняному, а подальшому у відпустці підготовче засідання 28.04.2021 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду мста Києва від 17.05.2021 підготовче засідання у даній справі призначено на 28.05.2021.

У судовому засіданні 28.05.2021 представником відповідача було подано заяву про застосування строків позовної давності.

Ухвалою Господарського суду мста Києва від 28.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.07.2021.

30.06.2021 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення позивача на заяву про застосування строків позовної давності.

У судовому засіданні 07.07.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги за первісним позовом та просив суд про їх задоволення, заперечив щодо зустрічного позову та просив суд відмовити у задоволенні вимог за зустрічним позовом.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення первісного позову, просив суд відмовити в його задоволенні. Також підтримав вимоги за зустрічним позовом, просив суд про їх задоволення.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 07.07.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, та відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

18.12.2018 між ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - покупець) та ТОВ "Діксі-Центр" (далі - постачальник) укладений договір поставки № 53-129-01-18-01689 за умовами якого постачальник зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у договорі, поставити персональні комп`ютери, ноутбуки виробництва "НР іnc" Китай та Чехія (далі - продукція) для потреб ВП РАЕС, ВП ЗАЕС, ВП ХАЕС, ВП ЮУАЕС, ВП УС ДП "НАЕК "Енергоатом", а покупець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у договорі, прийняти і оплатити продукцію.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що сума договору становить 60 198 180, 00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 10 033 030, 00 грн.

За умовами п. 5.2. договору поставка продукції здійснюється транспортом на умовах DDP згідно з Інкотермс 2010, зокрема, таким одержувачам і за такими адресами:

- ВП "Управління справами", вул. Іванка Франка, 316, м. Київ, 01030;

- Запорізьке відділення ВП "Складське господарство", м. Енергодар, Запорізька область, 71500.

Відповідно до п. 1.2. договору найменування, одиниці виміру і загальна якість продукції, її номенклатура, ціна і строки поставки зазначені в специфікації (додаток № 1 до договору), яка є його невід`ємною частиною.

Специфікація містить 15 позицій продукції, для кожної з яких зазначений однаковий термін постачання "до 31.12.2018".

Обґрунтовуючи необхідність звернення до суду з даним позовом позивач вказує, що в порушення обумовлених договором зобов`язань відповідачем було здійснено поставку частини продукції з простроченням визначеного договором терміном здійснення такої поставки, у зв`язку з чим, позивачем було здійснено нарахування штрафних санкцій за прострочення поставки продукції в розмірі 71 577, 60 грн, які й просить суд стягнути на його користь з відповідача.

Відповідач у свою чергу звернувся із зустрічним позовом до ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про визнання недійсним п. 7.9. договору поставки № 53-129-01-18-01689 від 18.12.2018.

В обґрунтування необхідності звернення із зустрічним позовом ТОВ "Діксі-Центр" посилається на відсутність домовленості сторін та відповідно волевиявлення ТОВ "Діксі-Центр" щодо збільшення строків позовної давності, у зв`язку з чим, п. 7.9. договору у відповідності до приписів ст. 203, 215 ЦК України має бути визнаний судом недійсним.

Із поданого відповідачем за зустрічним позовом відзиву вбачається, що останній заперечує щодо задоволення позовних вимог з огляду на слідуюче:

- твердження ТОВ "Діксі-Центр", що умови договору про закупівлю не можуть мінятися, є хибним, оскільки, суперечить положенням ч. 1, 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", які лише встановлюють певні обмеження на зміну його істотних умов. Отже інші умови загалом, а також істотні у певних випадках, сторони можуть міняти як при укладанні, так і при виконанні в порядку, встановленому ст. 188 ГК України;

- твердження ТОВ "Діксі-Центр", що він не міг змінити ніякі умови договору, а лише прийняти їх, спростовується його ж тендерною пропозицією, адже, саме відповідно до його цінової пропозиції, в силу ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" визначена одна з основних істотних умов договору - його ціна.

Так, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, то суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, вимоги за зустрічним позовом - відмові, виходячи з наступне.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 53-129-01-18-01689 від 18.12.2018, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Як про це вказує позивач за первісним позовом та що у свою чергу встановлено судом, продукція, що вказана у позиціях № 5 і № 15 специфікаціях, була поставлена з порушенням терміну поставки.

Так, в специфікації (додаток № 1 до договору № 53-129-01-18-01689 від 18.12.2018) сторони визначили 15 позицій продукції, для кожної з яких зазначений однаковий термін постачання до 31.12.2018.

Як слідує із наявних в матеріалах справи доказів, за позицією № 5 специфікації передбачено поставку ноутбука (конфігурація № 3 (HP Probook 470 G5) у кількості 5 шт, ціною за одиницю 32 000, 00 грн загальною вартістю 160 000,00 грн (без ПДВ), для ВП "Запорізька АЕС".

13.06.2019 ТОВ "Діксі-Центр" здійснило допоставку 3 ноутбуків з цієї партії, кожен ціною 32 000, 00 грн, загальною вартістю 115 200,00 грн (з ПДВ), що підтверджує підписаний сторонами акт приймання-передачі № 1438/61 від 13.06.2019 та видаткова накладна № 73 від 13.06.2019.

Відтак, суд погоджується з твердженнями позивача за первісним позовом, що прострочення поставки цієї частини продукції склало 163 календарних дні з 01.01.2019 по 12.06.2019.

За позицією № 15 специфікації передбачено поставку ноутбука (конфігурація № 3 HP Probook 470 G5) у кількості 5 шт, ціною за одиницю 32 000,00 грн, загальною вартістю 160 000, 00 грн (без ПДВ), для ВП "Управління справами".

Поставка цих товарів, на загальну суму 192 000,00 грн (з ПДВ), була здійснена 13.06.2019, що підтверджує підписаним сторонами акт приймання-передачі № 1 від 13.06.2019 видаткова накладна № 74 від 13.06.2019.

Відтак, прострочення поставки цієї частини продукції склало 163 календарних дні з 01.01.2019 по 12.06.2019.

Означеного вище відповідачем за первісним позовом жодним чином не спростовано.

За змістом положень ст. 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами 1 та 3 ст. 180 Господарського кодексу України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Так, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, з огляду на викладене, оскільки, відповідач за первісним позивач жодним чином не спростував доводів позивача щодо порушення строків здійснення поставки продукції, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору поставки № 53-129-01-18-01689 від 18.12.2018 та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому, позивачем правомірно заявлено вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій.

Відповідно до п. 7.2. договору за порушення строку поставки продукції постачальник зобов`язаний сплатити покупцю пеню в розмірі 0,1% вартості не поставленої в строк продукції за кожний день прострочення від вартості несвоєчасно поставленої продукції, але не більше 30% вартості несвоєчасно поставленої продукції. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь період прострочення виконання зобов`язання. За прострочення поставки продукції понад тридцять днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості несвоєчасно поставленої продукції.

За приписами ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 цієї статті).

Таким чином, перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки (пені та штрафу) у період нарахування з 01.01.2019 по 12.06.2019, суд вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає положенням договору та приписам законодавства, у зв`язку з чим вимога про стягнення з відповідача неустойки в загальному розмірі 71 577, 60 грн, з яких: пеня в сумі 50 073, 60 грн, штраф в сумі 21 504, 00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас, вимоги ТОВ "Діксі-Центр" за зустрічним позовом про визнання недійсним п. 7.9. договору поставки № 53-129-01-18-01689 від 18.12.2018 не підлягають задоволенню, з огляду на слідуюче.

Приписами ст. 215 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст. 207 Господарського кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 3 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Так, як про це вказувалось вище, 18.12.2018 між ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - покупець) та ТОВ "Діксі-Центр" (далі - постачальник) укладений договір поставки № 53-129-01-18-01689.

За результатом тендеру, проведеного відповідачем за зустрічним позовом в системі державних закупівель "Prozorro" № UA-2018-10-26- 0003 79-b, переможцем торгів за лотом № 1 визнано ТОВ "Діксі Центр" з тендерною пропозицією 60 198 180,00 грн.

У зв`язку з чим, з переможцем торгів був укладений вказаний вище договір в порядку, визначеному Законом України "Про публічні закупівлі" (в редакції від 21.12.2017, що була чинною на дату оприлюднення торгів).

Пунктом 5 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Згідно ч. 4, 6 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);

6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.

Як відповідач, так й позивач є юридичними особами, підприємницькими структурами, суб`єктами господарювання.

Укладений між ними договір є типовим господарським договором поставки, в силу якого позивач за зустрічним позовом зобов`язаний поставити та передати товар, а відповідач - прийняти і оплатити його (п. 1.1. договору).

Відтак, відповідно до ст. 1, 2, 3 і 4 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" укладання і виконання договору регулюються, в першу чергу, даним Господарським кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Про що уже зазначалося вище, процедура закупівлі товарів за договором здійснювалася відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі", який поміж іншого передбачав детальні вимоги до змісту тендерної документації замовника.

Зокрема, згідно п. 7 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про публічні закупівлі" тендерна документація повинна містити проект договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов.

Відповідно до п. 3, 4 ч. VI тендерної документації відповідача, що визначала умови проведення публічних закупівель № UA-2018-10-26-000379-b, містила проект договору про закупівлю і істотні умови, що обов`язково включаються до договору про закупівлю (копії документів додані до зустрічної позовної заяви).

Саме цей проект договору був взятий сторонами за основу. І якщо порівняти проект і укладений договір, то можна знайти чимало відмінностей між ними, зокрема, п. 2.1, 2.2, 5.11.1, 5.12.1, 5.13 та інші, що є свідченням того, що коли договір укладався, то сторонами разом визначався його зміст в тій чи іншій частині, на основі проекту за винятком істотних умов, які вони не могли змінити в силу ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України.

Разом з тим, те, що у самому договорі не існує ніяких заборон на його зміну, доводить його п. 1.4, згідно з яким умови договору можуть бути змінені в порядку, встановленому чинним законодавством, з урахуванням вимог ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача за зустрічним позовом, стосовного того, що твердження позивача за зустрічним позовом, що умови договору про закупівлю не можуть мінятися, є хибним, адже, такі твердження протирічать положенням ч. 1 та 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", які лише встановлюють певні обмеження на зміну його істотних умов.

Поза як, інші умови загалом, а також істотні у певних випадках, сторони можуть міняти, як при укладанні, так і при виконанні в порядку, встановленому положеннями ст. 188 Господарського кодексу України.

Крім того, доводи позивача, що він не міг змінити ніякі умови договору, а лише прийняти їх, спростовується його ж тендерною пропозицією, копія додана до відзиву, оскільки, саме відповідно до його цінової пропозиції, в силу ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" визначена одна з основних істотних умов договору - його ціна.

Положеннями ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України визначено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого КМУ, чи у випадках передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу у договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Визначення договору приєднання в ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України, кореспондується із положеннями ст. 634 Цивільного кодексу України: договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не має права запропонувати свої умови договору.

Так, із норм законодавства випливає, що визначення договору приєднання, однією з його ознак є умови договору, які пропонуються однією стороною і щодо яких інша сторона не може пропонувати ніяких змін. У свою чергу, такої ознаки не містить укладений між сторонами договір закупівлі.

За таких підстав, наведені позивачем за зустрічним позовом обставини з якими ТОВ "Діксі-Центр" обумовлює визнання спірного п. 7.9. договору поставки № 53-129-01-18-01689 від 18.12.2018 недійсним, приймаючи до уваги положення ст. 203, 215 Цивільного кодексу України та Господарського процесуального кодексу України не мають своїм наслідком визнання такого спірного пункту договору недійсним, оскільки, останній не навів, а суд не встановив обставин, з якими закон пов`язує можливість визнання договорів недійсними.

Що стосується заяви ТОВ "Діксі-Центр" про застосування строків позовної давності до вимог ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", оскільки, за твердженнями відповідача, позивна заява подана позивачем поза межами строку позовної давності, то суд з такими твердженнями не погоджується та відповідно не вбачає підстав для задоволення даної заяви та застосування наслідків сплину позовної давності, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

18.12.2018 між сторонами укладений договір поставки № 53-129-01-18-01689, за порушення якого позивач просить стягнути з відповідача штрафні санкції, вимоги щодо стягнення яких ґрунтуються на п. 7.2. договору, згідно з яким за порушення строку поставки продукції постачальник зобов`язаний сплатити покупцю пеню в розмірі 0,1% вартості не поставленої в строк продукції за кожний день прострочення від вартості несвоєчасно поставленої продукції, але не більше 30% вартості несвоєчасно поставленої продукції. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь період прострочення виконання зобов`язання. За прострочення поставки продукції понад тридцять днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості несвоєчасно поставленої продукції.

ТОВ "Діксі-Центр" порушив строк поставки, а отже, несе відповідальність, передбачену вище вказаним п. 7.2 договору.

У свою чергу, в п. 7.9 договору сторони збільшили позовну давність щодо стягнення штрафних санкцій, передбачених п. 7.2, до 2 (двох), що відповідає ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України, а отже, строк позовної давності, зокрема, щодо вимог позивача встановлений за домовленістю сторін у два роки.

Згідно додатку № 1 до договору (специфікація № 1) сторони визначили строк поставки всього обсягу товарів як "до 31.12.2018".

Відтак, враховуючи те, що останнім днем поставки є 31.12.2018 та зважаючи на положення ст. 253, 254 та ст. 260 Цивільного кодексу України а також п. 7.9 договору, перебіг позовної давності за п. 7.2 договору стосовно вимог позивача щодо стягнення штрафних санкцій з відповідача розпочався 01.01.2019 та закінчився відповідно 31.12.2020.

Як свідчать матеріали справи, а саме, оригінал опису поштового відправлення до поштової накладної Укрпошти № 294 та додані до заперечень на заяву про застосування позовної давності копії поштової накладної № 294, відповідно до яких позовна заява здана у відділення зв`язку та направлена до суду 29.12.2020.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 Цивільного кодексу України письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Таким чином, оскільки, позовна заява ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" № 14225/51 від 28.12.2020 про стягнення штрафних санкцій з ТОВ "Діксі-Центр" здана у відділення зв`язку 29.12.2020, то за таких обставин, означена позовна заява вважається такою, що здана своєчасно.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, за первісним позовом покладаються на відповідача за первісним позовом, за зустрічним позовом - на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги за первісним позовом - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діксі-Центр" (03151, м. Київ, вул. Ушинського, будинок 40; ідентифікаційний код 34763967) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, будинок 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01054, м. Київ, вул. Франка Івана, будинок 31; ідентифікаційний код: 26251923) неустойку (пеню та штраф) в загальному розмірі 71 577 (сімдесят одна тисяча п`ятсот сімдесят сім) грн 60 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 (дві тисячі сто два) грн 00 коп.

3. У задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Діксі-Центр" (03151, м. Київ, вул. Ушинського, будинок 40; ідентифікаційний код 34763967) до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, будинок 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01054, м. Київ, вул. Франка Івана, будинок 31; ідентифікаційний код: 26251923) про визнання недійсним п. 7.9. договору поставки № 53-129-01-18-01689 від 18.12.2018 - відмовити.

4. Судові витрати позивачу за зустрічним позовом не відшкодовуються.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 26.07.2021

Суддя Д.О. Баранов