ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/4656/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Бенедисюка І.М. і Львова Б.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Хахуди О.В.,

представників учасників справи:

позивача - акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" - Михайлюк Л.Г.,

відповідача - 1 - товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська аграрна компанія" - Гораєвської А.В.,

відповідача - 2 - ОСОБА_1 - не з`яв.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська аграрна компанія" (далі - Компанія)

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 (головуючий суддя - Майданевич А.Г., судді Коротун О.М. і Сулім В.В.)

зі справи № 910/4656/20

за позовом акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (далі - Корпорація)

до: Компанії;

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 )

про стягнення 2 656 762, 92 грн.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов було подано до господарського суду міста Києва про солідарне стягнення з Компанії як основного боржника та ОСОБА_1 як поручителя заборгованості за договором поставки зерна майбутнього врожаю від 28.11.2018 № ВОЛ0027П-Ф (далі - Договір поставки): 2 272 680 грн. основного боргу (попередньої оплати), 224 995,32 грн. пені та 159 087,60 грн. штрафу.

2. Позов обґрунтовано порушенням Компанією договірних зобов`язань за Договором поставки.

Короткий зміст судових актів суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції

3. Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.11.2020 (суддя Полякова К.В.) провадження у справі в частині стягнення основної суми боргу 720 000 грн. закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

4. Рішенням названого суду від 12.11.2020 (з урахуванням ухвали від 27.11.2020 про виправлення описки; суддя - Полякова К.В.): позов задоволено частково; стягнуто солідарно з Компанії та ОСОБА_1 на користь Корпорації 1 373 606,41 грн. попередньої оплати, 110 117,22 грн. пені, 130 647,55 грн. штрафу, 24 215, 57 грн. витрат зі сплати судового збору; у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

5. Рішення мотивовано обґрунтованістю позовних вимог саме у зазначених сумах.

6. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021: апеляційну скаргу Корпорації задоволено частково; згадане рішення місцевого господарського суду скасовано в частині відмови у стягненні 179 073, 59 грн. передоплати і в частині відмови у стягненні 23 970, 90 грн. пені та 28 440, 05 грн. штрафу; в цій частині прийнято нове рішення; стягнуто солідарно з Компанії та ОСОБА_1 на користь Корпорації 179 073, 59 грн. попередньої оплати, 23 970, 90 грн. пені, 28 440, 05 грн. штрафу; в іншій частині відповідне рішення залишено без змін; стягнуто солідарно з Компанії та ОСОБА_1 на користь Корпорації 6 880, 47 грн. судового збору за подання позовної заяви та 5 208, 40 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Постанову мотивовано обґрунтованістю і доведеністю позовних вимог у зазначених сумах.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. У касаційній скарзі до Верховного Суду Компанія, зазначаючи про прийняття оскаржуваного судового рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 в даній справі у частині стягнення солідарно з Компанії та ОСОБА_1 на користь Корпорації 179 073,59 грн. попередньої оплати, 23 970,90 грн. пені, 28 440,05 грн. штрафу, 6 880,47 грн. судового збору за подання позовної заяви та 5 208,40 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та: в разі розгляду касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України та надання висновку Верховного Суду на підтвердження доводів скаржника та мотивувань рішення суду першої інстанції щодо норм матеріального права - рішення господарського суду міста Києва від 12.11.2020 у цій справі залишити в силі; в разі розгляду касаційної скарги на підставі пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

9. Скаржником не встановлено наявності висновку Верховного Суду щодо застосування статті 693 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у подібних правовідносинах, «з роз`яснення чи у випадку часткової не поставки продавцем товару у встановлений строк, поверненню підлягає вся сума попередньої оплати відповідно до кількості недопоставленого товару чи лише залишкова сума попередньої оплати, на яку не був поставлений товар?»

10. Суд апеляційної інстанції не дослідив та не встановив обставин поставки товару, його кількості та ціни.

11. Суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки встановленим обставинам справи та не спростував мотивованість рішення господарського суду міста Києва в частині відмови в задоволенні позову.

12. Позивачем з порушенням строків на апеляційне провадження подано апеляційну скаргу наприкінці січня 2021 року.

Доводи інших учасників справи

13. У відзиві на касаційну скаргу Корпорація не погоджується з касаційною скаргою Компанії, вважає її безпідставною та необґрунтованою та вказує, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права при повному дослідженні всіх обставин справи і просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 залишити без змін.

Від ОСОБА_1 відзив на касаційну скаргу не надходив.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. Публічним акціонерним товариством (ПАТ) "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (змінено назву на акціонерне товариство; покупець) і Компанія (постачальник) уклали Договір поставки зерна майбутнього врожаю, за яким постачальник у визначений сторонами строк поставляє покупцю сільськогосподарську продукцію українського походження (зерно пшениці), а покупець приймає товар (поставлений насипом) та оплачує його.

15. За змістом пункту 3.1 Договору поставки попередня оплата товару здійснюється за умови прийняття страховою компанією майбутнього врожаю на страхування згідно з договорами добровільного та/або комплексного страхування, з розрахунку ціни одиниці виміру товару (станом на момент укладення договору), яка складає 3 000 грн. за одиницю виміру товару без ПДВ (3 600 грн. з ПДВ).

Загальна сума попередньої оплати за товар становить 3 960 000 грн. з ПДВ.

16. 28.11.2018 ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (змінено назву на акціонерне товариство, кредитор), Компанією (боржник) і ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки №34-П, за яким поручитель зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання боржником зобов`язань за Договором поставки.

17. На виконання умов Договору поставки 20.11.2018 ПАТ "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" і Компанією укладено договір № 203601077.18 добровільного страхування посівів сільськогосподарських культур.

Також 20.11.2018 названими Товариствами укладено договір комплексного страхування посівів майбутнього врожаю сільськогосподарських культур № 203601078.18.

18. 04.12.2018 ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (змінено назву на акціонерне товариство) сплачено на рахунок Компанії суму попередньої оплати 3 960 000 грн.

19. У процесі листування між позивачем і відповідачем-1 останній зазначив, що станом на 03.12.2019 поставив позивачу товар на загальну суму 1 866 393,60 грн., у зв`язку з чим сума, на яку недопоставлено товар, становить 2 093 606,40 грн.; при цьому відповідач-1 просив врахувати обставини, що унеможливили виконання договірних зобов`язань (складні погодні умови, занижені якісні показники, неналагоджена робота філій, падіння цін).

31.01.2020 позивач звернувся до відповідача-1 з листом-вимогою щодо повернення суми попередньої оплати в розмірі 2 272 680 грн.

У подальшому, звертаючись з позовом, Корпорація посилалася на порушення Компанією зобов`язань за Договором поставки у вигляді недопоставки товару у встановлений строк.

20. З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору поставки постачальник поставив зерно пшениці 3 класу в кількості 265 480 кг, пшениці 4 класу в кількості 104 220 кг та кукурудзи 3 класу в кількості 99 000 кг. Отже, всього відповідач-1 поставив позивачу 468,7 тонни товару, що підтверджується актами приймання-передачі (серпень - жовтень 2019 року).

Відтак Компанія не поставила Корпорації товар у загальній кількості 631,3 тонни: [1 100 тонн - узгоджена сторонами кількість товару (пункт 1.1 Договору поставки) -468,7 тонни (поставлений товар) = 631,3 тонни]; тобто відповідач-1 частково виконав умови Договору поставки.

21. Порядок проведення розрахунків за Договором поставки у разі часткового невиконання постачальником своїх зобов`язань з поставки товару визначено пунктом 4.3.2 цього договору, відповідно до якого у разі часткового виконання умов договору щодо поставки товару постачальник зобов`язаний повернути покупцю частину попередньої оплати (ЧПО), визначену за формулою: (К - Ф) * П =ЧПО, де К - кількість одиниць товару, обумовлених сторонами в пункті 1.1 договору; Ф - кількість фактично поставлених одиниць товару; П - ціна попередньої оплати за одиницю товару згідно з пунктом 3.1 договору; ЧПО - частина попередньої оплати, що підлягає поверненню та одночасно є базою для нарахування на неї відсотків за користування чужими грошовими коштами та штрафу, передбачених у пункті 4.3.1 договору.

Таким чином, у вказаному пункті Договору поставки сторони узгодили, що в разі часткового невиконання постачальником своїх зобов`язань з поставки товару ЧПО, що підлягає поверненню покупцю, розраховується за ціною попередньої оплати за одиницю товару, визначеною в пункті 3.1 цього договору, а саме 3 600 грн. за одиницю товару (з ПДВ). Іншого порядку проведення розрахунків за Договором поставки у випадку часткового невиконання постачальником своїх зобов`язань з поставки товару умовами даного договору не визначено.

Тому попередня оплата підлягає поверненню відповідно до формули, визначеної сторонами у пункті 4.3.2 Договору поставки, а саме: 1 552 680 грн. [1100 тонн - 468,7 тонни) * 3600 грн. = 2 272 680 грн.); (2 272 680 грн. - 720 000 грн. (частковий розрахунок, здійснений відповідачем-1, про що господарським судом міста Києва постановлено ухвалу про закриття провадження у справі від 12.11.2020) = 1 552 680 грн.].

22. Позов було заявлено також про стягнення 224 995,32 грн. пені та 159 087,60 грн. штрафу.

Як вбачається із статуту позивача, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 24.12.2019 №802, засновником Корпорації є держава в особі Кабінету Міністрів України, і вона (Корпорація) є правонаступником усіх майнових та немайнових прав і обов`язків державного підприємства "Державна продовольчо-зернова корпорація України".

Тому, зокрема, нарахування позивачем пені на підставі частини другої статті 231 Господарського кодексу України є обґрунтованим.

За арифметичним перерахунком суду апеляційної інстанції, пеня підлягає стягненню за період з 03.12.2019 по 30.01.2020 включно у розмірі 134 088,12 грн., та штраф - у розмірі 159 087,60 грн.

23. Відповідач-1 не заявляв клопотання про зменшення розміру нарахованих санкцій та не надав жодних доказів на підтвердження тяжкого фінансового становища чи понесення ним збитків та надмірного тягаря внаслідок такого розміру санкцій.

24. У зв`язку з посиланням відповідача-1 на те, що Компанія виконала рішення господарського суду міста Києва та сплатила (повернула) суму передоплати за Договором поставки у розмірі 2 093 606,40 грн. судом апеляційної інстанції зазначено, що наявність такої сплати (за платіжними дорученнями: від 13.11.2020 №17 на суму 720 000 грн.; від 14.12.2020 №82 на суму 180 000 грн.; від 18.12.2020 №108 на суму 72 000 грн.; від 21.12.2020 №111 на суму 72 000 грн.; від 22.12.2020 №116 на суму 72 000 грн.; від 24.12.2020 №123 на суму 90 000 грн.; від 29.12.2020 №128 на суму 72 000 грн.; від 30.12.2020 №135 на суму 95 606,40 грн.) має враховуватись під час виконання рішення суду, згідно з вимогами Закону України "Про виконавче провадження", а також це не позбавляє відповідача-1 можливості реалізувати свої права, передбачені статтями 327, 328 ГПК України - або в межах судового провадження, або в межах виконавчого провадження як сторони останнього.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

25. ЦК України:

частина перша статті 627:

- відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості;

стаття 629:

- договір є обов`язковим для виконання сторонами;

частини перша, друга статті 712:

- за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму;

- до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін;

стаття 655:

- за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму;

частина перша статті 692:

- покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару;

частини перша, друга статті 693:

- якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу;

- якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати;

частина перша статті 546:

- виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою;

стаття 549:

- неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання;

- штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання;

- пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання;

стаття 541:

- солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання;

частина перша статті 543:

- у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо;

26. Частина друга статті 231 Господарського кодексу України:

- у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

27. ГПК України:

стаття 13:

- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша);

- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина третя);

- кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта);

частина перша статті 73:

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

частина перша статті 74:

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

28. Причиною спору в даній справі стало питання про наявність або відсутність підстав для стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача зазначених у позовній заяві сум основної заборгованості (з часткового повернення попередньої оплати), а також сум пені й штрафу.

29. Суд апеляційної інстанції на підставі з`ясованих ним умов (пунктів) Договору поставки та Договору поруки, інших обставин справи, пов`язаних з виконанням цих договорів, на відміну від суду першої інстанції, дійшов висновків про наявність підстав для стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача 179 073, 59 грн. попередньої оплати, 23 970, 90 грн. пені, 28 440, 05 грн. штрафу.

Доводи касаційної скарги даних висновків не спростовують.

30. Так, у цій справі відсутні підстави для формування правового висновку Верховного Суду з питання, порушеного скаржником і зазначеного в пункті 9 даної постанови.

Судом апеляційної інстанції з`ясовано і скаржником не спростовано визначення сторонами Договору поставки в його умовах особливого порядку проведення розрахунків за цим договором в разі невиконання постачальником своїх зобов`язань, а саме за формулою розрахунку повернення частини попередньої оплати (ЧОП; пункт 21 цієї постанови).

Встановлення такого порядку не суперечить наведеному приписові статті 627 ЦК України щодо свободи договору, а його додержання є обов`язковим для сторін у силу статті 629 названого Кодексу.

Водночас судом апеляційної інстанції правильно відзначено, що до відповідних умов Договору поставки зміни не вносилися, недійсними вони не визнавалися, а, отже, підлягають застосуванню як сторонами, так і судом у вирішенні спору.

31. Поряд з тим за змістом оскаржуваного судового рішення не знаходять підтвердження доводи скаржника щодо недослідження доказів у справі, так само як і твердження скаржника про те, що за рішенням апеляційної інстанції він має обов`язок перед позивачем за основним зобов`язанням у розмірі 4 139 073, 60 грн. (див. також пункт 33 цієї постанови).

32. Не знаходить підтвердження довод скаржника про те, що суд апеляційної інстанції «самостійно визначив ціну попередньої оплати в розмірі 3 600 грн. ПДВ». Натомість названим судом встановлено, що відповідну ціну попередньої оплати за одиницю продукції визначено у пункті 3.1 Договору поставки, тобто самими сторонами.

33. Посилання скаржника на те, що «ТОВ «Волинська аграрна компанія» виконало рішення Господарського суду міста Києва у цій справі від 12.11.2020 року у повному обсязі і сплатило (повернуло) грошові кошти в добровільному порядку суму переплати за договором» здобуло адекватну відповідь апеляційного суду, відображену в пункті 24 даної постанови, і не впливає на законність оскаржуваного судового рішення.

34. Водночас доводи скаржника, пов`язані із встановленням фактичних обставин справи та оцінкою доказів у ній, не можуть бути предметом перевірки суду касаційної інстанції в силу імперативного припису частини другої статті 300 ГПК України, згідно з якою суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

35. Як вбачається з матеріалів справи, апеляційну скаргу в ній дійсно було подано з пропущенням відповідного процесуального строку, проте в ухвалі про відкриття апеляційного провадження від 24.02.2021 (т.3, а.с. 51, 52) апеляційним господарським судом у відповідності з чинним процесуальним законодавством вирішено питання про поновлення даного строку, з наведенням відповідних обставин (причин) та доказів.

36. З урахуванням викладеного Верховний Суд погоджується з доводами Корпорації, викладеними у відзиві на касаційну скаргу.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

37. Звертаючись з касаційною скаргою, відповідач-1 не спростував наведених висновків апеляційного господарського суду та не довів неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права як передумови для скасування прийнятого ним судового рішення.

38. За таких обставин касаційна інстанції вважає за необхідне касаційну скаргу Компанії залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційної інстанції - без змін за відсутності визначених процесуальним законом підстав для її скасування.

Судові витрати

39. Понесені відповідачем-1 у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на відповідача-1, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська аграрна компанія" залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 у справі № 910/4656/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов