УХВАЛА

м. Київ

28.07.2021Справа № 5011-34/2217-2012
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані"

про видачу дубліката наказу та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання у справі № 5011-34/2217-2012

за позовом Публічного акціонерного товариства "Омегабанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будальянс"

про стягнення 3265789,85 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Лук`янчук Д.Ю.

Представники сторін

від заявника (стягувача): Нестерик М.О., Штокало Т.В.;

від боржника - не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.04.2012 у справі № 5011-34/2217-2012 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будальянс" на користь Публічного акціонерного товариства "Сведбанк" 3265789,85 грн. заборгованості за кредитним договором № 58/055798-К/05 від 27.09.2007, а також 64380 грн. судового збору. На виконання рішення 20.04.2012 судом було видано наказ.

Ухвалою від 02.09.2013 суд здійснив процесуальне правонаступництво замінивши позивача у справі, Публічне акціонерне товариство "Сведбанк", на його процесуального правонаступника Публічне акціонерне товариства "Омегабанк", а ухвалою від 07.10.2013 задовольнив заяву Публічного акціонерного товариства "Омегабанк" та відновив строк для пред`явлення до виконання наказу від 20.04.2012.

Ухвалою суду від 30.11.2015 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Іпотека Кредит" про заміну стягувача у даній справі відмовлено.

Ухвалою суду від 13.01.2016 відмовлено у задоволенні заяви про здійснення заміни стягувача у даній справі з Публічного акціонерного товариства "Омега Банк" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ", яке діє від власного імені та за рахунок Закритого венчурного не диверсифікованого пайового інвестиційного фонду "Фонд Дельта - венчурні проекти".

Ухвалою суду від 22.02.2021 замінено позивача (стягувача) у справі №5011-34/2217-2012 Публічне акціонерне товариство "Омегабанк" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані".

Через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані" надійшла заява про видачу дубліката наказу та поновлення строку для пред`явлення його до виконання у даній справі.

Ухвалою суду від 12.07.2021 вказану заяву судом призначено до розгляду у судовому засіданні на 28.07.2021.

У судовому засіданні 28.07.2021 представники заявника підтримали вимоги заяви, просили суд задовольнити її у повному обсязі.

Розглянувши в судовому засіданні 28.07.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані" про видачу дубліката наказу та поновлення строку для пред`явлення його до виконання у даній справі, судом встановлено наступне.

В ухвалі суду від 07.10.2013 судом встановлено, що відповідачем було частково виконано рішення суду у даній справі на суму 165789,85 грн.

В ухвалі від 13.01.2016 судом також встановлено, що постановою від 26.06.2015 Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в місті Києві наказ у справі №5011-34/2217-2012 було повернуто стягувачеві.

31.12.2014 між ПАТ «Омега Банк», як продавцем, та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит», як покупцем, укладено договір купівлі-продажу прав вимоги (у тому числі і за Кредитним договором № 58/055798-К/05 від 27.09.2007), який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І., зареєстрованим в реєстрі за № 714, за умовами якого продавець погодився продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погодився купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну, сторони засвідчили, що правочин, який між ними укладено, як продаж та застосовувати до нього обов`язкові положення законодавства України, що регулюють правочини купівлі - продажу прав вимоги.

04.07.2015 між ТОВ «ФК «Іпотека кредит» та ТОВ «Компанія з управління активами «Скай кепітал менеджмент», (яке діє від власного імені та за рахунок Закритого венчурного недиверсифікованого пайового інвестиційного фонду «Фонд Дельта» - венчурні проекти» уклали Договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим A.B., та зареєстрований в реєстрі за № 912. Згідно п. 2.1. Договору купівлі-продажу продавець - ТОВ «ФК «Іпотека кредит» погоджується продати (відступити) права вимоги (у тому числі і за Кредитним договором № 58/055798-К/05 від 27.09.2007) та передати їх покупцеві - ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент», а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2015 № 826/12348/15, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015, і які залишені без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.02.2016, визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Омега Банк» Лемеша Миколи Володимировича щодо визнання нікчемним договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, укладений між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «ФК «Іпотека Кредит» та визнано протиправним і скасовано рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Омега Банк» Лемеша Миколи Володимировича щодо визнання нікчемним договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 року, укладений між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «ФК «Іпотека Кредит», який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим A.B. та зареєстровано в реєстрі за №1898.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 року у справі № 910/10364/16:

- визнано недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 укладений між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит», посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим A.B., зареєстрованим в реєстрі за №1898 із змінами та доповненнями;

- визнано недійсним договір купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» та ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент», посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим A.B., зареєстрованим в реєстрі за №912 із змінами та доповненнями;

- застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину та недійсного правочину та зобов`язано ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» та ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» повернути ПАТ «ОМЕГА БАНК» всі документи, які засвідчували права, що передавались та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, а саме, що були ними отримані на виконання: договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, укладеного між ПАТ «ОМЕГА БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит», посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим A.B., зареєстрованим в реєстрі за №1898 із змінами та доповненнями; договору купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» та ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент», посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим A.B. та зареєстрованого за № 912 із змінами та доповненнями.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 у справі № 910/10364/16 рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 було залишено без змін в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу права вимоги від 31.12.2014 та 04.07.2015.

Постановою Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 910/10364/16 рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 скасовано в частині задоволення позову щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, який укладений між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим A.B., зареєстрованим в реєстрі за №1898 із змінами та доповненнями. Ухвалено у відповідній частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову щодо визнання недійсним договору купівлі- продажу прав вимоги від 31.12.2014, який укладений між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» та підтверджено факт його нікчемності, у решті постанову апеляційної інстанції залишено без змін.

Таким чином, договір купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 є нікчемним, а Договір купівлі-продажу прав вимоги від 04.07.2015 є недійсним та не створює будь-яких юридичних наслідків як для його сторін, так і для інших осіб.

З наведеного вбачається, що ПАТ «Омега Банк» не могло пред`явити наказ до виконання після його повернення виконавцем, оскільки право вимоги за Кредитним договором № 58/055798-К/05 від 27.09.2007, укладеним між АКБ «ТАС- Комерцбанк» (правонаступником якого, станом на сьогоднішній день, є ТОВ «Файненс Компані») та ТОВ «Будальянс», вибуло з власності ПАТ «Омега Банк» в результаті неправомірних дій третіх осіб.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані" зазначає, що при укладенні Договору №1 відступлення прав вимоги від 07.03.2019 із ПАТ «Омега Банк», від останнього не отримував жодних документів про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.04.2012 у справі № 5011/34/2217- 2012, у тому числі й наказу Господарського суду міста Києва від 20.04.2012 у справі № 5011-34/2217-2012, який за наведених обставин був втраченим.

У зв`язку із викладеним, строки пред`явлення наказу до виконання та втрата оригіналу наказу Господарського суду міста Києва від 20.04.2012 у справі №5011-34/2217-2012 відбулося не з вини нового стягувача (заявника).

Частиною 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частиною 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції

Відповідно до частини 1 статті 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред`явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

При цьому, суд приймає до уваги, що в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Агрокомплекс проти України» від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Доказів повного виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2012 у справі №5011-34/2217-2012 матеріали справи не містять.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд вважає заяву ТОВ "Файненс Компані" про відновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання наказу від 20.04.2012 у справі №5011-34/2217-2012 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також, відповідно до пункту 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи вищевикладені обставини та надані докази, наказ Господарського суду міста Києва від 20.04.2012 у справі №5011-34/2217-2012 фактично є втраченим, а тому заява про видачу дублікату наказу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 233, 234, 235, 329, п.19.4 Перехідних положень ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані" про видачу дубліката наказу та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання у справі № 5011-34/2217-2012 задовольнити.

Поновити строк для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 20.04.2012 у справі №5011-34/2217-2012 до виконання з 28.07.2021.

Видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 20.04.2012 у справі №5011-34/2217-2012.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків