14.07.2021Справа № 911/3525/20
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Спичака О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Безпека Сервіс»
до Акціонерного товариства «Київметробуд»
Представники сторін:
від позивача: Климчук О.М.;
від відповідача: не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Безпека Сервіс» задоволено повністю; стягнуто з Акціонерного товариства «Київметробуд» суму основного боргу у розмірі 66300 грн 66 коп., пеню у розмірі 6729 грн 63 коп., 3% річних у розмірі 2670 грн 16 коп., інфляційні втрати у розмірі 6132 грн 75 коп. та судовий збір у розмірі 2102 грн 00 коп.

29.06.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Безпека Сервіс» надійшло клопотання про розподіл витрат на правову допомогу адвоката.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2021 розгляд вказаного клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Безпека Сервіс» призначено на 14.07.2021.

У судове засідання 14.07.2021 з`явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання 14.07.2021 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з якої вбачається, що ухвала суду 08.07.2021 не була вручена відповідачу та була ним отримана 14.07.2021 (за ідентифікатором пошуку 612),

У судовому засіданні 14.07.2021 судом було проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Розглянувши подану позивачем заяву та додані до неї документи і матеріали, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У позовній заяві позивач зазначив, що розмір витрат на правову допомогу адвоката, які позивач планує понести у даній справі, становить 28000,00 грн. При цьому, позивач вказав, що він подасть докази на підтвердження розміру адвокатських витрат протягом 5-ти днів після ухвалення рішення суду.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №904/66/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

30.07.2020 між Адвокатським об`єднанням «Климчук та партнери» (адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімп-Безпека Сервіс» (клієнт) укладено Договір №02/07/20 про надання професійної правничої допомоги, відповідно до умов якого адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбаченими даним договором, за окремим визначеним дорученням клієнта, що зазначається у заявці (Додаток №1 до договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору за надання правничої допомоги/виконання доручення за цим договором клієнт зобов`язаний виплатити адвокатському об`єднанню гонорар (винагороду) у розмірі, визначеному у Заявці (Додаток №1) до цього договору.

Оплата за цим договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку електронним або поштовим зв`язком, якщо інше не вказано у заявці (п. 4.3 Договору).

Відповідно до п. 4.6 Договору за результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої правничої допомоги і її вартість.

Заявкою №1-2020 (Додаток №1 до договору) сторони погодили, що адвокатське об`єднання за дорученням клієнта приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу наступними етапами:

- підготовка та подача до суду позовної заяви про стягнення з Акціонерного товариства «Київметробуд» заборгованості у розмірі 86534,24 грн за Договором субпідряду №48/002 від 12.11.2018 та інших процесуальних документів (за необхідності). Гонорар (винагорода) за дорученням клієнта становить 13000,00 грн;

- супроводження клієнта на стадії судового розгляду у суді першої інстанції (участь у судовому засіданні). Гонорар (винагорода) за дорученням клієнта (участь у судовому засіданні) становить 2500,00 грн за кожне судове засідання.

За результатами судового розгляду судом першої інстанції складається акт про надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 2 Заявки №1-2020 гонорар (винагорода) за дорученням клієнта становить 2500,00 грн.

Згідно з п. 3 Заявки №1-2020 за результатами надання послуги складається акт здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг).

16.06.2021 між адвокатським об`єднанням та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімп-Безпека Сервіс» складено Акт надання послуг №28 на суму 13000,00 грн, в якому зазначено, що вартість послуг з ознайомлення з матеріалами справи наданими клієнтом становить 2000,00 грн (2 години), вартість послуг з розробки правової позиції з аналізом судової практики становить 1500,00 грн (3 години), вартість послуг з підготовки та подачі позовної заяви до суду становить 6500,00 грн (6 годин), вартість послуг з підготовки та подачі до суду заяви про зменшення позовних вимог становить 3000,00 грн (2 години).

17.06.2021 позивачем було сплачено на користь адвокатського об`єднання грошові кошти у загальному розмірі 13000,00 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями №2738 від 17.06.2021 та №2737 від 17.06.2021.

Заявкою №14-2021 до Договору сторони погодили, що адвокатське об`єднання за дорученням клієнта приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу щодо супроводження клієнта на стадії судового розгляду у Господарському суді міста Києва, а саме участь у судовому засіданні 16.06.2021 по справі №911/3525/20. Гонорар становить 2500,00 грн.; за результатами надання послуг складається акт здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг).

16.06.2021 між сторонами складено Акт надання послуг №29 на суму 2500,00 грн - за юридичні послуги згідно з заявкою №14-2021 від 15.06.2021.

Вказані послуги були оплачені позивачем 17.06.2021, що підтверджується платіжним дорученням №2735 від 17.06.2021.

Заявкою №12-2021 до Договору сторони погодили, що адвокатське об`єднання за дорученням клієнта приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу щодо супроводження клієнта на стадії судового розгляду у Господарському суді міста Києва, а саме участь у судовому засіданні 19.05.2021 по справі №911/3525/20. Гонорар становить 2500,00 грн.; за результатами надання послуг складається акт здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг).

20.05.2021 між сторонами складено Акт надання послуг №22 на суму 2500,00 грн - за юридичні послуги згідно з заявкою №12-2021 від 18.05.2021.

Вказані послуги були оплачені позивачем 24.05.2021, що підтверджується платіжним дорученням №2672 від 24.05.2021.

Заявкою №11-2021 до Договору сторони погодили, що адвокатське об`єднання за дорученням клієнта приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу щодо супроводження клієнта на стадії судового розгляду у Господарському суді міста Києва, а саме участь у судовому засіданні 28.04.2021 по справі №911/3525/20. Гонорар становить 2500,00 грн.; за результатами надання послуг складається акт здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг).

11.05.2021 між сторонами складено Акт надання послуг №19 на суму 2500,00 грн - за юридичні послуги згідно з заявкою №11-2021 від 27.04.2021.

Вказані послуги були оплачені позивачем 24.05.2021, що підтверджується платіжним дорученням №2671 від 24.05.2021.

Заявкою №5-2021 до Договору сторони погодили, що адвокатське об`єднання за дорученням клієнта приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу щодо супроводження клієнта на стадії судового розгляду у Господарському суді Київської області, а саме участь у судовому засіданні 03.03.2021 по справі №911/3525/20. Гонорар становить 2500,00 грн.; за результатами надання послуг складається акт здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг).

12.03.2021 між сторонами складено Акт надання послуг №8 на суму 2500,00 грн - за юридичні послуги згідно з заявкою №5-2021 від 02.03.2021.

Вказані послуги були оплачені позивачем 24.05.2021, що підтверджується платіжним дорученням №2669 від 24.05.2021.

Заявкою №4-2021 до Договору сторони погодили, що адвокатське об`єднання за дорученням клієнта приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу щодо супроводження клієнта на стадії судового розгляду у Господарському суді Київської області, а саме участь у судовому засіданні 24.02.2021 по справі №911/3525/20. Гонорар становить 2500,00 грн.; за результатами надання послуг складається акт здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг).

12.03.2021 між сторонами складено Акт надання послуг №7 на суму 2500,00 грн - за юридичні послуги згідно з заявкою №4-2021 від 23.02.2021.

Вказані послуги були оплачені позивачем 24.05.2021, що підтверджується платіжним дорученням №2668 від 24.05.2021.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України").

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим: рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року,«Гімайдуліна і інші проти України»(пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року, «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268) від 23 січня 2014 року, «Баришевський проти України» (пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші.

У рішенні «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №910/4515/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п. 26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Проте, відповідачем відповідної заяви про зменшення суми судових витрат у порядку ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України подано не було, ґрунтовних заперечень з приводу наявності підстав вважати розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу завищеним не наведено.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для покладення на відповідач витрат, понесених позивачем, у зв`язку з підготовкою та поданням позивачем заяви про зменшення позовних вимог у сумі 3000,00 грн, зважаючи на ті обставини, що позивачем у позовній заяві було неправильно визначено суму основного боргу (з огляду на умови п. 12.1.2 Договору субпідряду №48/002 від 12.11.2018), яка підлягала сплаті відповідачем, про що було зазначено відповідачем у відзиві на позовну заяву, та у зв`язку з чим позивачем було зменшено розмір позовних вимог.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Безпека Сервіс» та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 22500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Безпека Сервіс» задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Київметробуд» (03065, м. Київ, вул. Світлогірська, буд. 2/25; ідентифікаційний код: 01387432) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Безпека Сервіс» (03035, м. Київ, вул. Василя Липківського, буд. 14; ідентифікаційний код: 39171573) витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 22500 (двадцять дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч.1 ст.256 та п.п.17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст складено та підписано 26.07.2021.

Суддя О.М. Спичак