ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року

м. Київ

Справа № 908/792/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранець О.М. - головуючий, Кондратова І.Д., Стратієнко Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу

Комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради

на рішення Господарського суду Запорізької області

у складі судді Федорової О.В.

від 15.09.2020

та на постанову Центрального апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Чус О.В., Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М.

від 11.03.2021

у справі за позовом Комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

У березні 2020 року Комунальне підприємство «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» про стягнення заборгованості за безоблікове водокористування у розмірі 702 238,16 грн.

Позов обґрунтовано самовільним приєднанням (підключенням) відповідачем до системи водопроводу та споживання води за адресою будівельне містечко № 1 по вул. Козацька без наявності договору, як то передбачено приписами чинного законодавства. Позивач, враховуючи Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190, Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» здійснив розрахунок заборгованості за безоблікове водокористування по об`єкту будівельне містечко № 1 по вулиці Козацька за період з травня 2019 року по жовтень 2019 року включно у розмірі 702 238,16 грн. Правовою підставою позову визначено положення статей 509, 525, 526, 629 Цивільного кодексу України та статей 193, 218 Господарського кодексу України.

2. Короткий виклад обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій.

На підставі рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 11.04.2019 № 96 комунальне підприємство «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради визначено виконавцем житлово-комунальних послуг, в тому числі з централізованого постачання холодної води (з використання внутрішньобудинкових систем).

Комунальне підприємство «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради листом №639/Служба зі збуту ЖКП від 24.04.2019 повідомило відповідача про необхідність укладення договору для надання житлово-комунальних послуг у зв`язку з чим просило надати до відділу по роботі з юридичними особами Служби зі збуту ЖКП розрахунок-заявку з централізованого опалення, з централізованого постачання холодної та гарячої води, з централізованого водовідведення по об`єктам відповідача, а також надати перелічені документи.

Супровідним листом вих. №43/12172 від 05.06.2019 відповідач направив позивачу заяви на укладання договору, схему балансового розмежування та Акт розмежування балансової належності мереж водопостачання та експлуатаційної відповідальності сторін.

06.08.2019 між сторонами укладено договір № ВП-1/68-121-08-19-08416 на централізоване водопостачання, надання послуги з централізованого постачання холодної води (з використанням внутрішньобудинкових систем) з додатками №№1-14 (том 1 а.с.22-41), який підписаний з боку ВП «Запорізька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» 08.08.2019.

Відповідно до п.1.1 договору виконавець (позивач у справі) зобов`язується своєчасно надавати споживачу (відповідач у справі) централізоване водопостачання, послугу з централізованого постачання холодної води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а споживач зобов`язується своєчасно, у строки і на умовах, що передбачені цим договором, оплачувати надані послуги відповідно до затверджених тарифів та обсягів спожитих послуг, визначених відповідно до законодавства.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що строк надання послуг: 30.04.2019 по 30.09.2019.

Місце надання послуг: Запорізька область, м. Енергодар, об`єкти ВП ЗАЕС відповідно до додатків до договору (п. 4.2 договору).

В Додатку №1 до договору сторонами узгоджений перелік об`єктів, за якими надаються послуги в рамках договору № ВП-1/68-121-08-19-08416 від 06.08.2019.

Аналіз додатку №1 до договору свідчить про відсутність в наведеному переліку об`єкта споживання наданих позивачем послуг за адресою Будівельне містечко №1 вул. Козацька.

Позивач листом вих. № 1463 від 23.10.2019 направив відповідачу для розгляду та підписання договір № ВП-134 на централізоване водопостачання в 2-х примірниках.

Відповідач супровідним листом № 43/27124 від 12.12.2019 повернув позивачу один примірник узгодженого договору №ВП-134 від 07.11.2019.

За умовами зазначеного договору виконавець (позивач у справі) зобов`язується своєчасно надавати споживачу послуги з централізованого водопостачання, а споживач (відповідач у справі) зобов`язується своєчасно, у строки і на умовах, що передбачені цим договором, оплачувати надані послуги відповідно до затверджених тарифів та обсягів спожитих послуг, визначених відповідно до законодавства.

Пунктом 10.1 вказаного договору сторони узгодили, що договір набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін та діє по 29.04.2020, а в частині розрахунків до повного виконання зобов`язань за договором.

В додатку № 1 до договору встановлено, що централізоване водопостачання здійснюється на об`єкт Будівельне містечко № 1 по вул. Козацькій.

25.10.2019 представниками Комунального підприємства «Тепловодоканал» було складено акт № 003/19 обстеження водопровідних мереж споживача - Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» на об`єкті: Будівельне містечко №1 за адресою: 71504, Запорізька область, м. Енегодар, вул. Козацька, згідно з яким встановлено самовільне під`єднання споживача до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення, а також самовільне користування ними; початок безоблікового користування: 30.04.2019. Мережі водопостачання споживача відключено та опломбовано, про що складено акт №2509 від 25.10.2019. Споживач від підписання акту відмовився.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив на адресу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» претензію № 1627 від 08.11.2019 про оплату за бездоговірне користування централізованим водопостачанням з розрахунком (т.1, арк.с.62-66). До претензії додано розрахунок, здійснений згідно з п.п. 3.3, 34. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190, на загальну суму 765 413,87 грн, в тому числі: за об`єктом Будівельне містечко №1 по вул. Козацька, за період травень 2019 року по 25.10.2019 включно на суму 702 238,16 грн. Претензія згідно з рекомендованим поштовим відправлення отримана адресатом 12.11.2019.

Внаслідок несплати відповідачем в добровільному порядку заборгованості за безоблікове водокористування на об`єкті Будівельне містечко № 1 по вул. Козацькій у розмірі 702 238,16 грн позивач звернувся з позовом до суду.

3. Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду і мотиви їх прийняття.

Господарський суд Запорізької області рішенням від 15.09.2020, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2021 у справі № 908/792/20, відмовив комунальному підприємству «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради у задоволенні позову до державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» про стягнення заборгованості за безоблікове водокористування у розмірі 702 238,16 грн.

Рішення судів обґрунтовано наявністю підписаного між сторонами договору № ВП-134 від 07.11.2019 на надання послуг централізованого водопостачання, у зв?язку з чим суд дійшов до висновку про недоведеність позивачем факту безоблікового водокористування з боку відповідача в період з травня 2019 року по 25 жовтня 2019 року.

Щодо самовільного приєднання відповідача до систем централізованого комунального водопостачання, то суди попередніх інстанцій встановили, що між відповідачем та Комунальним підприємством «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради, яке з 01.06.2013 було виконавцем житлово-комунальних послуг в м. Енергодарі, був укладений договір №ВС-399 від 25.06.2013 про надання послуг з централізованого водопостачання умовами якого було узгоджено місце надання послуг, в тому числі містечко будівельників №1 (п. 2.9 договору).

На виконання цього договору відповідачем на вказаному об`єкті був встановлений та введений в експлуатацію обліковий прилад, оформлений журнал 00.УБ.ЖР.43-278 обліку водоспоживання (водовідведення) засобами вимірювальної техніки за формою ПОД-11.

Енергодарською міською радою прийнято рішення № 21 від 24.07.2018 «Про створення комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради. 27.11.2018 Енергодарською міською радою прийнято рішення № 3 про передачу комунального майна з балансу Комунальним підприємством «Підприємство комунальної власності» на баланс Комунального підприємства «Тепловодоканал», згідно з додатком № 1 якого передане, зокрема і спірне майно.

Таким чином, відповідач у відповідності до норм чинного законодавства та умов договору, які були чинні на той час, приєднаний до системи централізованого комунального водопостачання на об`єкті «Будівельне містечко №1», яке залишилось незмінним на час укладення договору № ВП-134 від 07.11.2019 на надання послуг централізованого водопостачання.

Судами попередніх інстанцій не прийнято доводи позивача про наявність іншого договору між сторонами, а саме договору № ВП-1/37-121-08-20-09081 від 29.01.2020, умови якого застосовуються з 01.01.2020 (п. 10.2 договору), оскільки дані обставини не спростовують факт укладання та існування між сторонами договору №ВП-134 від 07.11.2019.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги.

Комунальне підприємство «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.09.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2021 у справі №908/792/20, у якій просило їх скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

5. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

Касаційна скарга Комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради подана з підстав, передбачених пунктом 1 та 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржник вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, викладеного у пунктах 46, 48, 58 - 61 постанови від 23.06.2018 у справі № 908/1478/17. При цьому, питання застосування положень пунктів 3.2 - 3.4. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 має виняткове значення для позивача, оскільки їх застосування є складовою основної діяльності позивача.

А також зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо:

- застосування положень передбачених статтями 643, 644, 645 Цивільного кодексу України, статті 181 Господарського кодексу України в питані укладання господарського договору у спірних правовідносинах, при цьому, наведене на думку скаржника, стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

- застосування положень пункту 5 частини четвертої статті 2 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), яке має виняткове значення для позивача, оскільки за позицією апеляційного господарського суду під час закупівлі послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення та постачання теплової енергії у позивача Закон України «Про публічні закупівлі» не підлягає застосуванню взагалі. У свою чергу позивач закуповує теплову енергію у відповідача на підставі відповідних договорів. Тарифи на теплову енергію для відповідача встановлюються рішеннями виконавчого комітету Енергодарської міської ради, як і на послуги позивача, отже за позицією суду апеляційної інстанції під час закупівлі послуг з постачання теплової енергії у відповідача Закон України «Про публічні закупівлі» також не підлягає застосуванню.

6.Узагальнена позиція інших учасників справи.

Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просив касаційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 15.09.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2021 у справі № 908/792/20 залишити без змін. Зазначив про безпідставність доводів позивача про неврахування висновку щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду від 23.06.2018 у справі № 908/1478/17, оскільки правовідносини у наведеній справі та справі № 908/792/20 не є подібними, а тому касаційне провадження в цій частині підлягає закриттю.

Зазначає, що матеріалами справи підтверджено укладення між сторонами договору № ВП-134 від 07.11.2019 про приєднання відповідача до систем комунального централізованого водопостачання на об?єкт «Будмістечко № 1», жодна зі сторін не відмовилась від цього договору, а тому він є пролонгованим на наступний календарний рік до 29.04.2022. Позивач не звертався з позовом про визнання недійсним цього договору.

Щодо формування висновку про застосування положень передбачених статтями 643, 644, 645 Цивільного кодексу України, статті 181 Господарського кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) в питані укладання господарського договору, то відповідач зазначає, що укладення договору на надання послуг з централізованого водопостачання врегульовано спеціальним нормативно-правовим актом Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення». Ставлячи подібні вимоги позивач спонукає суд до розгляду питання про визнання договору № ВП-134 від 07.11.2019 недійсним без заявлення відповідної позовної вимоги.

Зазначає, що при укладенні договору № ВП-1/37-121-08-20-09081 від 29.01.2020 об?єкт «Будівельне містечко № 1» був включений помилково, оскільки ці відносини вже врегульовані раніше укладеним договором № ВП-134 від 07.11.2019.

Також зазначає, що позивач є суб?єктом природної монополії в сфері централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на території Запорізької області, а тому на закупівлю у нього послуг з централізованого водопостачання (тарифи на які визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України) дія Закону України «Про публічні закупівлі» не поширюється.

7. Позиція Верховного Суду.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Щодо суті касаційної скарги

Спір у справі стосується стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 702 238,16 грн за безоблікове водокористування.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» (в редакції на час виникнення спірних взаємовідносин), Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 27.06.2008 № 190 (надалі Правила № 190).

Правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров`я людини питною водою, врегульовано у Законі України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» питне водопостачання - діяльність, пов`язана з виробництвом, транспортуванням та постачанням питної води споживачам питної води, охороною джерел та систем питного водопостачання.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням та/або централізованим водовідведенням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов`язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або централізованого водовідведення; об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об`єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та/або централізованого водовідведення водовідведення на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності; індивідуальними і колективними споживачами житлово-комунальних послуг, визначеними Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Договір про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання та/або водовідведення або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або водовідведення встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно з пунктом 3.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року №190 (далі - Правила), розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку.

Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними (пункт 3.2 Правил).

У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу (пункт 3.3 Правил).

Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць (пункт 3.4 Правил).

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій на підставі здійсненої оцінки наявних у матеріалах справи документів встановили правомірність приєднання відповідача до системи централізованого комунального водопостачання на об`єкті «Будівельне містечко № 1», з огляду на те, що 25.06.2013 між Комунальним підприємством «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради, як єдиним надавачем комунальних послуг, та відповідачем укладений договір № ВС-399 про надання послуг з централізованого водопостачання.

Відповідно до пункту 1.1 цього договору, виконавець (Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради) зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого питного водопостачання відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства, а споживач (відповідач) зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені цим Договором.

Згідно з пунктом 2.9 договору, місцем надання послуг є, в тому числі, містечко будівників № 1.

Невід`ємними частинами договору № ВС-399 від 25.06.2013, відповідно до розділу 11, є додатки, серед яких схеми розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності на питний фонтанчик на території «Будівельне містечко № 1» по вул. Козацька (додаток 3.1).

Відповідно до пункту 4.3.3 Договору, для обліку спожитої питної води своїми силами та коштами в місячний термін з дня підписання договору у відповідності з «Правилами користування...» обладнати водолічильний вузол, а також встановити обліковий прилад і пред`явити його за актом представнику Виконавця для перевірки технічного стану, опломбування та реєстрації.

На виконання умов договору та чинного на період дії даного договору наказу Державного комітету статистики України від 27.07.1998 № 264 «Про затвердження типових форм первинного обліку», відповідачем на вказаному спірному об`єкті встановлений та введений в експлуатацію обліковий прилад КВБ-10 № 01173, що підтверджується Актами № 53 від 31.03.2016, № 168 від 17.08.2017, № 53 від 21.03.2019 та Журналом 00.УБ.ЖР.43-278 обліку водоспоживання (водовідведення) засобами вимірювальної техніки від 02.01.2013 за формою події.

Прилад обліку встановлений та відповідає вимогам пунктів 5.1, 5.2 Правил, що підтверджується Формуляром на лічильник КВБ-10 № 01173, Паспортом ЗВТ (засіб вимірювальної техніки) параметрів та характеристик середовища, а також Актом розпломбування для заміни № 1368 від 31.03.2016 та Актом розпломбування для проходження державної повірки № 3588 від 17.08.2017.

Приєднання відповідача до систем комунального централізованого водопостачання на об`єкті «Будівельне містечко № 1» залишилося незмінним.

Таким чином, суди попередніх інстанцій встановили, що відповідач приєднаний до системи централізованого комунального водопостачання правомірно, у повній відповідності до вимог чинного законодавства, що регулює правовідносини у сфері надання послуг з централізованого водопостачання, що виключає факт самовільного приєднання, про який наголошує позивач.

Також судами встановлений факт наявності договірних відносин між Комунальним підприємством «Тепловодоканал» та Державним підприємством «НАЕК «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція щодо надання послуг з централізованого водопостачання на об`єкті - «Будівельне містечко № 1», шляхом укладення договору № ВП-134 від 07.11.2019, який підписаний та скріплений печатками сторін 10.12.2019.

Відповідно до додатку № 3 до договору № ВП-134 від 07.11.2019, схема розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін системи водопостачання ВП ЗАЕС (будівельний городок № 1) є аналогічною схемі розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності на питний фонтанчик на території містечка будівників № 1 по вул. Козацька (додаток 3.1 до Договору № ВС-399 від 25.06.2013).

За висновками судів попередніх інстанцій матеріали справи не містять доказів того, що позивач звертався з позовом про визнання недійсним договору № ВП-134 від 07.11.2019, також жодна зі сторін не відмовилась від цього договору.

За підтвердження факту укладення між Комунальним підприємством «Тепловодоканал» та Державним підприємством «НАЕК «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція договору №ВП-134 від 07.11.2019 на надання послуг з централізованого водопостачання, який є чинним, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про безпідставність тверджень позивача про самовільне користування відокремленим підрозділом Запорізька атомна електрична станція системами централізованого комунального водопостачання у період з травня 2019 року по 25 жовтня 2019 року.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто обов`язок доказування покладається на сторони. Докази повинні бути належними та допустимими.

Суд касаційної інстанції позбавлений правової можливості надавати повторну оцінку доказам у справі. Суди попередніх інстанцій, оцінивши надані сторонами докази, встановили, що відносини між позивачем та відповідачем, які пов`язані з наданням послуг з централізованого водопостачання на спірному об`єкті врегульовані раніше укладеним чинним договором № ВП-134 від 07.11.2019. Всі права за договором № ВП-134 від 07.11.2019, який є основним з надання послуг з централізованого водопостачання на об`єкті «Будівельне містечко №1», набуті сторонами, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

До договору № ВП-1/37-121-08-20-09081 від 29.01.2020, який укладено між сторонами пізніше, об`єкт Будівельне містечко № 1 було включено помилково, у зв?язку з чим відповідачем здійснюються заходи по виключення із додатків до договору № ВП-1 від 29.01.2020 об`єкта «Будівельне містечко № 1».

Відтак, твердження скаржника про належність доказу - договору № ВП-1/37-121-08-20-09081 від 29.01.2020, не береться до уваги Верховним Судом, оскільки виходить за межі наданої йому компетенції.

Зважаючи на те, що інших належних доводів, які б свідчили про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, скаржником у касаційній скарзі не наведено, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що звертаючись з касаційною скаргою, позивач не довів неправильне застосування судами першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування судових рішень, що оскаржуються.

Щодо наведених позивачем підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме відсутність висновку щодо застосування положень пункту 5 частини четвертої статті 2 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), то суд зазначає таке.

Зі змісту вказаної норми убачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

Таким чином, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 910/18531/19).

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за безоблікове водокористування. Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» (в редакції на час виникнення спірних взаємовідносин), Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 27.06.2008 № 190 (надалі Правила № 190).

Питання визнання недійсним договору з підстав недотримання при його укладенні Закону України «Про публічні закупівлі» не є предметом спору у цій справі, а тому у суду касаційної інстанції відсутні правові підстави для формування висновку щодо застосування положень пункту 5 частини четвертої статті 2 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник зазначив, що рішення місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, зокрема, суди попередніх інстанцій застосували норму права не врахувавши висновків щодо застосування положень пунктів 3.2 - 3.4. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 у подібних правовідносинах, викладених у пунктах 46, 48, 58 - 61 постанови від 23.06.2018 у справі № 908/1478/17.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19).

У справі № 908/1478/17, як і у справі № 908/792/20 спір виник між юридичними особами. Предметом спору у справі № 908/1478/17 як і у справі № 908/792/20 є стягнення з відповідача заборгованості за безоблікове водокористування. Однією з підстав позову у справі № 908/1478/17 зазначено, що відповідачем не укладено договір з Комунальним підприємством «Водоканал» про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації на зазначений майданчик.

Верховний Суд у постанові від 23.06.2018 у справі № 908/1478/17 погодився з висновком суду першої інстанції, що у результаті самовільного, за відсутності відповідного договору, користування відповідачем системою водопостачання у приміщенні за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 86/ вул. Перемоги, 121, прим. 148, яке не було включено в існуючий договір, укладений позивачем та відповідачем про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації № 9826/1 від 08.11.2011, позивачем правомірно виставлено рахунки на сплату вартості безоблікового водоспоживання, тому наявні правові підстави для стягнення заборгованості у розмірі 8369,40 грн.

Однак, у справі № 908/792/20 суди попередніх інстанцій встановили наявність між сторонами договору про надання послуг з централізованого водопостачання по об`єкту «Будмістечко №1» у спірний період, що свідчить про наявність у справі № 908/1478/17 та у справі № 908/792/20 різних істотних обставин, підтверджених/непідтверджених належними та допустимими доказами, в залежності від яких і були постановлені відповідні судові рішення.

8. Висновки Верховного Суду

За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції ухвалені із додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для їх зміни чи скасування з підстав, викладених у касаційній скарзі немає.

9. Судові витрати

З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги позивача та залишає без змін оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1 Касаційну скаргу Комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 15.09.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2021 у справі № 908/792/20 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді І. Кондратова

Л. Стратієнко