ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
19.07.2021 Справа № 5015/1583/11
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції", м.Київ
до відповідача: Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми „Гелікон", м. Львів
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , м. Львів
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство "Кредобанк", м.Львів
про дострокове стягнення заборгованості за Кредитним договором
Суддя Кітаєва С.Б.
За участі секретаря: Зарицької О.Р.
Представники сторін:
від позивача: Лойфер А.О. - адвокат (в режимі відеоконференції);
від відповідача: Шокало В.С. - адвокат;
від третіх осіб: не з`явилися
В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №5015/1583/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідача "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" до відповідача Малого приватного підприємства виробничо-комерційна фірма "Гелікон" , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Акціонерне товариство „Кредобанк" про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 30.06.2021 р. у справі № 5015/1583/11 ухвалено позовні вимоги задоволити повністю. Призначено судове засідання щодо вирішення питання про судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) на 14.07.2021 та запропоновано Позивачу, в строк до 05.07.2021 включно: подати суду докази на підтвердження судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), у зв`язку з розглядом справі №5015/1583/11 з доказами скерування їх копій учасникам справи.

06.07.2021, за вх.№2850/21, на адресу суду від представника позивача надійшла заява з додатками від 01.07.2021 №1091661 про долучення доказів, які підтверджують витрати на правову (професійну правничу) допомогу, заявлених до відшкодування ТзОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України у справі №5015/1583/11 (надіслано до суду згідно поштового штемпеля 02.07.2021).

09.07.2021, за вх.№16014/21, представником відповідача подано до канцелярії суду клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу за вих.№42-07 від 08.07.2021 з доказами надіслання вказаного клопотання з додатками на адресу позивача. У поданому клопотанні відповідач просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з розглядом справи до 6 500,00 грн.

Судове засідання, призначене на 15год.00 хв. 14.07.2020, не відбулось через виникнення технічних проблем, у зв`язку з некоректною роботою системи "EasyCon".

Ухвалою суду від 14.07.2021 судове засідання відкладено на 19.07.2021 та призначено це засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https:vkz.court.gov.ua).

Представник позивача в судове засідання 19.07.2021 в режимі відеоконференції з`явився, просив стягнути з позивача 840 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Представник відповідача в судове засідання 19.07.2021 з`явився, просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з розглядом справи до 6 500,00 грн.

Треті особи явки повноважних представників в судове засідання 19.07.2021 не забезпечили. Явка представників третіх осіб в судове засідання 16.07.2021 не визнавалась судом обов`язковою.

Суд, враховуючи строки розгляду заяви, належне повідомлення учасників справи про дату та час судового засідання, враховуючи, що явка представників в засідання обов`язковою не визнавалась, вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представника третьої особи.

У судовому засіданні 19.07.2021 року проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Судом встановлено, що 01.11.2018 між Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» (надалі - адвокатське об`єднання), в особі керуючого партнера Лойфера Антона Едуардовича, який діє на підставі Статуту, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», в особі генерального директора Никифорова Сергія Львовича та Голови Наглядової ради Анджея Голки, які діють на підставі Статуту (надалі - клієнт), було укладено договір №07/2018 про надання правової допомоги.

Згідно п. 1.1. договору адвокатське об`єднання зобов`язується за плату надавати клієнту (іншим особам, в інтересах яких діє клієнт) правову допомогу (далі - правова допомога) в порядку та на умовах, що визначені цим договором.

Правова допомога за цим договором полягає у наданні клієнту (іншим особам, в інтересах яких діє клієнт) правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовому супроводі діяльності клієнта (інших осіб, в інтересах яких діє клієнт), складанні документів правового характеру з метою представництва інтересів клієнта (інших осіб, в інтересах яких діє клієнт) у відносинах з фізичними та юридичними особами, в тому числі щодо стягнення заборгованості з фізичних і юридичних осіб: боржників у зобов`язаннях, поручителів, майнових поручителів, заставодавців, іпотекодавців, тощо (далі - боржники), до яких у клієнта (інших осіб, в інтересах яких діє клієнт) існують права вимоги відповідно до динного законодавства України. Правова допомога за цим договором надається на стадіях претензійного (позасудового) стягнення, судового провадження (перша, апеляційна, касаційна інстанції), примусового виконання судових рішень та інших виконавчих документів, у процедурі банкрутства (розпорядження майном, санація, ліквідація). За умов, коли це є необхідним для належного представництва інтересів клієнта (інших осіб, в інтересах яких діє клієнт), правова допомога за цим договором може надаватись у кримінальному провадженні, в ході оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів владних повноважень. Сторони погодили, що перелік справ (заборгованостей), відносно яких адвокатське об`єднання надає клієнту (іншим особам, в інтересах яких діє клієнт) правову допомогу за цим договором, визначається в додатках до цього договору (або актах приймання-передання реєстру боржників), які підписуються сторонами (п.п.2.1, 2.2, 2.3 Договору).

Згідно п. 2.4. договору для надання правової допомоги за цим договором клієнт уповноважує адвокатське об`єднання: представляти інтереси клієнта (інших осіб, в інтересах яких діє клієнт) в органах державної влади та місцевого самоврядування, перед фізичними та юридичними особами, у судах України загальної юрисдикції усіх інстанцій; складати, підписувати, подавати, запитувати та отримувати від імені та в інтересах клієнта (інших осіб, в інтересах яких діє клієнт) будь-які документи (листи, заяви, повідомлення, клопотання, скарги, тощо) та інформацію, які є необхідними або доречними у зв`язку з наданням правової допомоги за цим договором; знайомитися з матеріалами справи у суді, матеріалами кримінального провадження, матеріалами виконавчого провадження, робити з них витяги, знімати копії; одержувати копії судових рішень та інших процесуальних документів; брати участь у судових засіданнях; збирати та подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам; заявляти клопотання та відводи; давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб; знайомитися з журналом (протоколом) судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення (ухвали, постанови, рішення), рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, органів державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів владних повноважень в порядку, який передбачений чинним законодавством України; брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення таких дій; представляти інтереси клієнта (інших осіб, в інтересах яких діє клієнт) в органах та перед посадовими особами Державної виконавчої служби України (Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України) та приватними виконавцями з усіма правами, які, надані боржнику, стягувану, учаснику виконавчого провадження відповідно до чинного законодавства України; залучати на договірній основі спеціалістів (в тому числі, але не обмежуючись: нотаріусів, суб`єктів оціночної діяльності, аудиторів, перекладачів), послуги яких є необхідними або доречними у зв`язку з наданням правової допомоги за цим договором; сплачувати державне мито, судовий збір та інші збори, які є необхідними у зв`язку з наданням правової допомоги за ним договором.

Відповідно до п. 2.5. договору, прийняття рішення про збільшення або зменшення розміру позовних вимог, відмову від позову, зміну предмету позову, визнання позову повністю або частково, укладення мирової угоди, відкликання апеляційної скарги або відмову від неї, відкликання касаційної скарги або відмову від неї, надання згоди на продаж майна, що є предметом забезпечення, та визначення умов такого продажу, реструктуризацію заборгованості, прощення боргу повністю або частково, заміни боржника у зобов`язанні, визначення умов і порядку погашення заборгованості належить до виключної компетенції клієнта (іншої особи, в інтересах якої діє клієнт та якій належить відповідне право вимоги). Таке рішення приймається клієнтом (іншою особою, в інтересах якої діє клієнт та якій належить відповідне право вимоги) в письмовій, формі на підставі пропозиції адвокатського об`єднання.

Пунктами 3.1.-3.4. договору правова допомога за цим договором надається за плату (далі - гонорар). Розмір гонорару обчислюється з урахуванням складності правового питання та/або справи (провадження), витраченого часу на надання правої допомоги, інших істотних обставин та узгоджується сторонами у в додатках або додаткових угодах до цього договору. Строки та періодичність оплати гонорару узгоджується сторонами у в додатках або додаткових угодах до цього договору. Оплата гонорару здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок адвокатського об`єднання. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок адвокатського об`єднання.

Сторони погодили, що зміни та доповнення до цього договору здійснюються за взаємною згодою сторін у письмовій формі шляхом укладення додаткових угод. Всі додатки та додаткові угоди до цього договору є невід`ємними частинами цього договору (п.10.3 договору).

01.12.2020 між Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» (надалі - адвокатське об`єднання), в особі керуючого партнера Лойфера Антона Едуардовича, який діє на підставі Статуту, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», в особі генерального директора Никифорова Сергія Львовича та Голови Наглядової ради Анджея Голки, які діють на підставі Статуту (надалі - клієнт), було укладено додаток до договору про надання правової допомоги №07/2018 від 01.11.2018 (надалі додаток до договору).

Відповідно до п.1 додатку до договору сторони погодили, що відповідно до п. 2.3. договору сторони визначили, що адвокатське об`єднання зобов`язується надавати клієнту правову допомогу у справі №5015/1583/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором №204 від 18.07.2007 року (з подальшими змінами та доповненнями).

Згідно п. 2. додатку до договору правова допомога полягатиме у наданні правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, підготовці процесуальних та інших документів правового характеру, складанні заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань, участі у судових засіданнях, вчиненні інших дій за для представництва інтересів клієнта у справі № 5015/1583/11 в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 3. додатку до договору передбачено, що відповідно до п. 3.2., п. 3.3. договору сторони узгодили, що розмір гонорару за надання правової допомоги з питань, які зазначені в цьому додатку, визначено у фіксованій сумі та становить 840 000,00 гри (в тому числі 140000,00 грн ПДВ).

Пунктом 4 додатку до договору погоджено, що при визначені розміру гонорару сторони врахували складність справи, ціну позову, значення справи №5015/1583/11 для інтересів клієнта.

Згідно п. 5 додатку до договору сторони визначили, що розмір гонорару, який зазначений у п. 3 цього додатку, може бути переглянутий за ініціативою однієї із сторін.

Пунктом 6 додатку до договору адвокатське об`єднання надає клієнту акт приймання-передання наданої правової допомоги, який має бути розглянутий клієнтом протягом п`яти календарних днів із дати отримання. У разі наявності у клієнта обґрунтованих претензій до адвокатського об`єднання щодо якості, кількості та/або своєчасності наданої правової допомоги, клієнт письмово повідомляє про це адвокатське об`єднання. У разі відсутності у клієнта обґрунтованих претензій до адвокатського об`єднання щодо якості, кількості та/або своєчасності надання правової допомоги за договором, клієнт підписує акт приймання-передання наданої правової допомоги та один примірник повертає адвокатському об`єднанню. Акт приймання-передання наданої правової допомоги складається протягом десяти календарних днів з дня ухвалення господарським судом Львівської області рішення по суті спору у справі №5015/1583/11.

Згідно п. 7 додатку до договору оплата гонорару здійснюється на підставі рахунка, який адвокатське об`єднання складає відповідно до підписаного сторонами акту приймання-передання наданої правової допомоги та надає клієнту, протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня його отримання клієнтом.

Відповідно до п. 8. додатку до договору передбачено, що відповідно до п. 5.2. договору сторони визначили, що надання правової допомоги з питань, які зазначені в цьому додатку, може здійснюватися на підставі довіреностей, які були надані клієнтом до укладання цього додатку.

Згідно п.9 додатку до договору сторони погодили, що відповідно до п. 9.1., п. 9.2. договору сторони засвідчують продовження дії договору.

01.07.2021 між адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» (надалі - адвокатське об`єднання), в особі керуючого партнера Лойфера Антона Едуардовича, який діє на підставі Статуту, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», в особі генерального директора Никифорова Сергія Львовича та Голови Наглядової ради Анджея Голки, які діють на підставі Статуту (надалі - клієнт), підписано акт приймання-передання наданої правової допомоги до договору про надання правової допомоги №07/2018 від 01.11.2018 (надалі - акт від 01.07.2021).

У пункті 1 вказаного акта від 01.07.2021 зазначено, що відповідно до умов договору та додатку до договору від 01.12.2020 року адвокатським об`єднанням надана клієнту правова допомога в ході представництва інтересів клієнта у справі №5015/1583/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором №204 від 18.07.2007 року з подальшими змінами та доповненнями.

У п.1 акта від 01.07.2021 приймання-передання наданої правової допомоги до договору про надання правової допомоги №07/2018 від 01.11.2018 зазначений вид правової допомоги, а саме:

1). Складання заяви вих. № 1091661 від 03.12.2020 року про залучення до участі у справі в якості правонаступника позивача;

2) Складання заяви вих. № 1091661 від 26.02.2021 року про поновлення провадження;

3) складення пояснень вих. № 1091661 від 01.03.2021 року;

4) Складання заяви вих. № 1091661 від 23.03.2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

5) Участь в підготовчому засіданні 08.04.2021 року в режимі відеоконференції;

6) Складання заяви вих. № 1091661 від 12.04.2021 року в порядку ч.2 ст.46 ГПК України;

7) складання відповіді відповіді на відзив вих. № 1091661 від 12.04.2021 року;

8) Складання заяви вих. № 1091661 від 12.04.2021 року про продовження строку на подання відповіді на відзив;

9) Складання заяви вих. № 1091661 від 13.04.2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду;

10) Складання додаткових пояснень вих. № 1091661 від 28.04.2021 року;

11) Складання заперечення вих. № 1091661 від 28.04.2021 року проти клопотання про зупинення провадження у справі;

12) Складання заяви вих. № 1091661 від 28.04.2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду;

13) Складання заяви вих. № 1091661 від 11.05.2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду;

14) Складання заперечення вих. № 1091661 від 14.05.2021 року проти клопотання про зупинення провадження у справі;

15) Участь в підготовчому засіданні 17.05.2021 року в режимі відеоконференції;

16) Складання заперечення вих. № 1091661 від 07.06.2021 року проти клопотання відповідача про повернення до підготовчого првоадження та призначення судово-економічної експертизи;

17) Участь в судовому засіданні 09.06.2021 року в режимі відеоконференції;

18) Ознайомлення з матеріалами справи в господарському суді Львівської області;

19) Участь в судовому засіданні 30.06.2021 року.

У пунктах 2 та 3 акта від 01.07.2021 зазначено, гонорар за надану правову допомогу становить 840 000,00 грн (в тому числі 140 000,00 грн ПДВ). Клієнт не має жодних претензій щодо якості, кількості та/або своєчасності наданої правової допомоги.

Відповідач у клопотанні про зменшення витрат на професійну правничу допомогу просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з розглядом справи №5015/1583/11 до 6 500,00 грн.

Відповідач вважає, що заявлена до стягнення сума у розмірі 840 000,00 грн є необґрунтована та неспівмірна, оскільки ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» є позивачем у даній справі не з 2011 року, а лише з 23.12.2020 згідно ухвали від 23.12.2020 у справі № 5015/1583/11, якою суд залучив ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» до участі у даній справі в якості правонаступника позивача, Акціонерного товариства «Кредобанк». ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» є стороною у справі лише 6 місяців.

Зазначає, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правову допомогу у розмірі 840 000,00 грн є необґрунтованою і неспівмірною з реальним обсягом такої допомоги у суді першої інстанції з моменту залучення ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» у якості позивача у цій справі (тобто протягом останніх 6 місяців), часом, витраченим на надання таких послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи у справі в Господарському суді Львівської області та кількість судових засідань) критерію реальності таких витрат.

Відповідач вважає, що навіть зважаючи на значну ціну позову, стягнення 840 000,00 гривень витрат на правову допомогу з відповідача є перебільшенням з огляду на виконану роботу адвоката в процесі надання правової допомоги та вважає, що гонорар за представництво у справі №5015/1583/11 в жодному випадку не може бути у 18 разів вищим ніж в інших справах, представником яких є адвокатське об`єднання «СмартЛекс».

Відповідач вважає, що згідно Акта приймання-передання наданої правової допомоги від 01.07.2021 року (надалі- Акт), долученого до Заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат), серед переліку наданої правової допомоги зазначені:

-участь у чотирьох судових засіданнях, при цьому у двох випадках у режимі відеоконференції з власного офісу, відповідач вважає, що позивачем не було понесено витрати, пов`язані з відрядженнями.

-п`ять заяв про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, що при складанні не потребують ні складного інтелектуального обґрунтування, ні часових затрат, ні високої кваліфікації адвоката.

-заява про участь у справі в якості правонаступника. Вважає, що подача цього документа є зайвою, оскільки позивач АТ «Кредобанк» вже зазначав у свої поясненнях про прохання залучити у якості правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції». Також в Ухвалі суду від 23.12.2020 у справі №5015/1583/11 зазначено: «В ході проведення підготовчого засідання представник відповідача залишив на розсуд суду вирішення заяв та клопотань позивача про залучення до участі у справі правонаступника позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», як і аналогічної за змістом заяви ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» від 03.12.2020 №1091661 (вх.№3172/20 від 08.12.2020). Таким чином, відповідач вважає недоцільною компенсацію витрат адвоката на підготовку документа, що був аналогічним з клопотанням позивача позивач АТ «Кредобанк».

-клопотання про поновлення провадження у справі. Зважаючи на те, що воно викладене на одному аркуші, першу сторінку якого займають відомості про сторін, а далі по тексту лише цитування законодавства, окрім одного речення прохальної частини це клопотання, на думку відповідача, не передбачало великого смислового навантаження та часових затрат.

-пояснення та Додаткові пояснення. Такі документи, на думку відповідача, не є документами по суті справи і подані з ініціативи ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції». Більше того, ще до правонаступництва Акціонерне товариство «Кредобанк» вже подавали пояснення у цій справі. Таким чином, вважає, що за повторне подання тих самих документів за змістом позивачем і його правонаступником не може бути підставою для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

-заява в порядку ч. 2 ст. 46 ГПК України. Така заява також подавалась АТ «Кредобанк» у цій справі. Заяву позивача від 04.05.2011 №04-5466/11 (вх.№10611/11 від 12.05.2011) про зменшення розміру позовних вимог вже було подано позивачем та задоволено Ухвалою від 23.12.2020 у справі 5015/1583/11. Таким чином, стягнення витрат на правову допомогу за складання такого документа буде недоречним.

- відповідь на відзив. Відповідач вважає недоцільним було складання такого документу, адже у справі, що розглядається, позивачем - Акціонерним товариством «Кредобанк» вже подавався такий документ і він знаходиться в матеріалах справи під назвою «Заперечення на відзив у справі 5015/1583/11 від 23 червня 2011 року», підписаний представником К.В. Андріановим. Складання Заяви про продовження строку на подання відповіді на відзив з тих самих підстав вважає недоцільним.

- два Заперечення проти клопотання про зупинення провадження у справі дублюють зміст інших документів з процесуальних питань.

- заперечення проти клопотання відповідача про повернення до підготовчого провадження та призначення судово-економічної експертизи через свій незначний обсяг юридичної та технічної роботи не сягає суми, яку просить стягнути позивач.

- ознайомлення з матеріалами справи не потребувало затрати часу та зусиль адвоката, оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» брало участь у цій справі ще до правонаступництва в якості третьої особи.

Також відповідач зазначає, що на його думку понесені позивачем витрати на професійну правничу правову допомогу не відповідають критеріям розумності та не є співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, а розмір гонорару адвоката є суттєво завищеним, відтак на переконання МПП ВКФ «Гелікон», розумним та обґрунтованим може вважатися гонорар адвоката ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» не більше 6 500,00 грн, з розрахунку:

- складання заяви вих. № 1091661 від 03.12.2020 року про залучення до участі у справі в якості правонаступника позивача - 0 гривень.

- складання клопотання вих. № 1091661 від 26.02.2021 року про поновлення провадження у справі - 500 гривень.

- складання пояснень вих. № 1091661 від 01.03.2021 року - 0 гривень. Складання заяви вих. № 1091661 від 23.03.2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - 250 гривень.

- участь у підготовчому засіданні 08.04.2021 року в режимі відеоконференції 500 гривень.

- складання заяви вих. № 1091661 від 12.04.2021 року в порядку ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України - 0 гривень.

- складання відповіді на відзив вих. № 1091661 від 12.04.2021 року - 0 гривень.

- складання заяви вих. № 1091661 від 12.04.2021 року про продовження строку на подання відповіді на відзив - 0 гривень.

- складання заяви вих. № 1091661 від 13.04.2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - 500 гривень.

- складання додаткових пояснень вих. № 1091661 від 28.04.2021 року - 0 гривень.

- складання заперечення вих. № 1091661 від 28.04.2021 року проти клопотання про зупинення провадження у справі - 0 гривень.

- складання заяви вих. № 1091661 від 28.04.2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - 250 гривень.

- складання заяви вих. № 1091661 від 11.05.2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду 250 гривень.

- складання заперечення вих. № 1091661 від 14.05.2021 року проти клопотання про зупинення провадження у справі - 250 гривень.

- участь у підготовчому засіданні 17.05.2021 року в режимі відеоконференції 500 гривень.

- складання заперечення вих. № 1091661 від 07.06.2021 року проти клопотання відповідача про повернення до підготовчого провадження та призначення судово-економічної експертизи - 500 гривень.

- участь у судовому засіданні 09.06.2021 року - 1000 гривень.

- ознайомлення з матеріалами справи в господарському суді Львівської області - 1000 гривень.

- участь у судовому засіданні 30.06.2021 року - 1000 гривень.

Також, відповідач зазначає, що у першій заяві по суті спорту, тобто у позовній заяві, попереднього визначення суми судових витрат не було, як це передбачено статтею 124 Господарського процесуального кодексу України. ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» орієнтовний розрахунок судових витрат вказала у письмовому поясненні вступивши у справу в якості позивача. На переконання відповідача, письмові пояснення не є заявою по суті спору, відтак, позивачем не дотримано порядку заявлення витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами за результатом розгляду справи.

Заявлені ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» витрати на професійну правничу допомогу, на думку відповідача, є неспівмірними відповідно до приписів частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, адже вся правова позиція була підготовлена та викладена у заявах по суті спору представником Акціонерного товариства «Кредобанк», а ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» було залучено як правонаступника лише 3 місяці тому.

Відповідач вважає, що подані позивачем (ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції») заяви з процесуальних питань не містять ґрунтовного аналізу норм матеріального та процесуального права, значною мірою (текстуально й по суті) відтворюють доводи, викладені позивачем - АТ «Кредобанк» у заявах по суті справи та в заявах з процесуальних питань, а їх виготовлення не вимагало значного обсягу технічних робіт. Враховуючи незначну тривалість та кількість судових засідань витрати на професійну правничу допомогу за участь в судових засіданнях в суді першої інстанції не відповідають принципу співрозмірності відносно затраченого часу проведення вказаних судових засідань.

На думку відповідача, позивачем не надано необхідних доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а розмір таких витрат не був фактичним та неминучим, як того вимагає практика ЄСПЛ.

При ухваленні додаткового рішення суд керувався наступним.

За приписами пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією із засад (принципів) господарського судочинства.

Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Судовими витратами є оплата послуг, які надаються адвокатами, що відповідають вимогам статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та здійснюють свою діяльність у організаційних формах, зазначених у статтях 4, 13, 14, 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленим у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до частини 1, частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1, частини 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

З 15.12.2017 діє нова редакція Господарського процесуального кодексу України, викладена у розділі І Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до п.9 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження у справі було порушено до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України. Нормами Господарського процесуального кодексу України в редакції що діяла на момент подання позовної заяви не передбачено подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Оскільки ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» залучено до участі у справі №5015/1583/11 в якості правонаступника позивача, Акціонерного товариства «Кредобанк», ухвалою суду від 23.12.2020 вже після набрання чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, відтак, письмові пояснення вих.№1091661 від 12.04.2021 (вх.№9404/21 від 20.04.2021), у яких ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» зазначило попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат в розмірі 840 000,00 грн подані відповідно до вимог нової редакції Господарського процесуального кодексу України.

За приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За приписами частин 4, 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача; розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 840 000,00 грн надано: договір №07/2018 про надання правової допомоги від 01.11.2018; додаток від 01.12.2020 до договору про надання правової допомоги №07/2018 від 01.11.2018; акт приймання-передання наданої правової допомоги від 01.07.2021 до договору про надання правової допомоги №07/2018 від 01.11.2018.

Як вбачається з матеріалів справи повноваження адвоката Лойфер Анастасії Олегівни підтверджуються довіреністю №528 від 07.12.2020 виданою Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», в особі Генерального директора Никифорова Сергія Львовича, що діє на підставі Статуту; свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДП №2964 від 23.09.2016 року, виданим Головою Ради адвокатів Дніпропетровської області, відповідно до рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області від 25.09.2015 №46.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).

Відповідно до ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з поданого відповідачем клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, то такі витрати відповідач просить зменшити до 6 500,00 грн. і обґрунтовує тим, що розмір заявлених позивачем витрат на оплату послуг адвоката не є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робі та не відповідає критерію розумності їхнього розміру.

Відповідно до ст.2 Господарського процесуального кодексу України окрім принципу змагальності сторін, іншими основними засадами (принципами) господарського судочинства також є верховенство права та пропорційність.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (ст.15 ГПК України).

Згідно ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України - інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною 5 - частиною 7, частиною 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може відступити від вказаного загального правила та не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, з врахуванням вищенаведених норм, виходячи зі змісту норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України, питання про співмірність заявлених відповідачем до стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року в справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що в заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Суд вважає, що наявні у матеріалах справи договір про надання правової допомоги, додаток до договору про надання правової допомоги та акт приймання-передання наданої правової допомоги не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу саме в сумі 840 000,00 грн з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Зважаючи на положення статті 74 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на професійну правничу допомогу визначений позивачем в сумі 840 000,00 грн не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. (Аналогійна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 по справі №905/1795/18).

Судом зазначається, що саме з вини відповідача спір доведено до суду, його поведінка не сприяла вирішенню спору у позасудовому порядку, у зв`язку з чим позивач змушений був скористатись послугами адвоката. Виконана адвокатом робота повинна бути оплачена.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» є позивачем у даній справі не з 2011 року, а набуло статус позивача з 23.12.2020, тобто з дати залучення його до участі у даній справі в якості правонаступника попереднього позивача - Акціонерного товариства «Кредобанк», а тому посилання представника позивача в обгрунтування суми витрат на професійну правничу допомогу на те, що провадження у справі відкрито у 2011 році, відносини між сторонами змінювались, є безпідставним.

При визначенні суми витрат на професійну правничу допомогу не може братись до уваги лише ціна позову. Ціна позову є одним із чотирьох критеріїв співмірності послуг адвоката визначених пунктом 4 статті126 Господарського процесуального кодексу України, які потрібно враховувати в комплексі.

З врахуванням вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, беручи до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну допомогу, про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача 80 000,00 грн. витрат на професійну допомогу.

Наведений висновок суду обґрунтовується тим, що розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу не є співмірним із роботою виконаною адвокатом після залучення з 23.12.2020 ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» позивачем у справі; наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин під час розгляду справи у суді не змінювалося, протягом розгляду справи відбулося чотири засідання); є завищеним щодо іншої сторони спору порівняно з ринковими цінами на аналогічні послуги.

При визначенні суми відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи також фінансового стан обох сторін.

Відповідно до змісту статті 28 Правил адвокатської етики, які затверджені звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 із змінами, адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з обставин даної справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, беручи до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну допомогу, ринкової вартості таких послуг, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на надання правничої допомоги та стягнути з відповідача на користь позивача 80 000,00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

На думку суду, покликання представника позивача на практику Верховного Суду у справах № 910/23210/17 та № 908/1654/18 щодо відсутності права суду змінювати гонорар адвоката та втручатися у договірні відносини адвоката та клієнта, є безпідставним зважаючи на наступне.

Зменшуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу суд не змінює їх суму та не втручається у правовідносини адвоката та його клієнта, а використовує право на зменшення розміру цих витрат, надане суду частиною 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною першою статті 244 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік випадків, коли суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення: 1) якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись статтями 123, 129, 130, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» від 01.07.2021 №1091661 (вх.№2850/21 від 06.07.2021) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволити частково.

2. Стягнути з Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Гелікон» (79071, м.Львів, вул.Клепарівська, 230, ідентифікаційний код 13840859) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (04112, м.Київ, вул.Жамбила Жабаєва, буд.7, ідентифікаційний код 37356981) 80000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3.В задоволенні решти заяви - відмовити.

4. Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України, після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повне додаткове рішення підписано 26.07.2021

Суддя С.Б. Кітаєва