ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" липня 2021 р. Cправа № 902/284/21

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Німенко О.І.,

прокурора - Самборської Я.А.,

представника позивача 2 - Добровольської А.О.,

у відсутності позивача 1 (Вінницької обласної ради) та відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури (вул. Покровська, 5, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, 24000) в інтересах держави в особі Вінницької обласної ради (вул. Соборна, 70, м. Вінниця, 21050) та Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" Вінницької обласної ради (вул. Замостянська/проспект Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009)

до: Приватного підприємства "Романовський Л" (вул. Соборна, 1А, с. Вищеольчедаїв, Мурованокуриловецький район, Вінницька область, 23432)

про стягнення 457369,32 грн кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Керівником Могилів-Подільської окружної прокуратури подано позов в інтересах держави в особі Вінницької обласної ради та Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" Вінницької обласної ради про стягнення з Приватного підприємства "Романовський Л" 457369,32 грн кредитної заборгованості.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор вказує, що Могилів-Подільською місцевою прокуратурою в порядку встановлення підстав для здійснення інтересів держави в суді вивчено стан додержання вимог діючого законодавства щодо повернення кредитної заборгованості громадянами, які отримували позики за рахунок бюджетних коштів з Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" Вінницької обласної ради. При цьому встановлено, невиконання Приватним підприємством "Романовський Л" взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором №13-Ф-3-1-462 від 18.08.2017, укладеного з Комунальною організацією "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" Вінницької обласної ради, в частині повного та своєчасного повернення кредитних коштів.

Таким чином, Керівником Могилів-Подільської окружної прокуратури заявлено до стягнення з відповідача 457369,32 грн, з яких: 293000 грн - основного боргу; 54049,32 грн - відсотків за користування кредитом та 110320 грн - пені.

Ухвалою суду від 17.02.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/284/21 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.04.2021.

За результатами слухання справи 15.04.2021 у протокольній формі суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 13.05.2021 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України, встановивши учасникам справи строки для вчинення процесуальних дій.

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито дану стадію господарського процесу та призначено справу до розгляду по суті на 05.07.2021. При цьому у судовому засіданні 05.07.2021 в межах розгляду справи по суті оголошено перерву до 22.07.2021, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

На визначену дату та час у судове засідання з`явилися прокурор та представник Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" Вінницької обласної ради, решта учасників справи правом участі у судовому засіданні не скористалися. Останні про дату, час та місце розгляду справи бути повідомлені належним чином: представник позивача 1 - під розписку від 05.07.2021, яка міститься у матеріалах справи, відповідач - ухвалою суду від 08.07.2021, вручення якої підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим поштовим повідомленням.

Окрім того, 21.07.2021 надійшла заява представника позивача 1 про проведення судового засідання, призначеного на 22.07.2021 о 10:30 год. у справі № 902/284/21 без участі представника Вінницької обласної ради, відповідно до якої Вінницька обласна рада підтримує позовні вимоги в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. При цьому позиція позивача 1 у даному спорі викладена у заяві (вх. канцелярії суду №01-34/3352/21 від 12.04.2021) - (а.с. 77-86, т. 1).

Прокурор та представник позивача 2 заявлений позов підтримали. Представник Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" Вінницької обласної ради надала усні пояснення щодо порядку зарахування коштів за договором.

Разом з тим відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

18.08.2017 між Комунальною організацією "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" Вінницької обласної ради (Фонд, Кредитодавець, позивач 2) та Приватним підприємством "Романовський Л" (Позичальник, відповідач) укладено Кредитний договір №13-ф-3-1-462 (Договір), відповідно до п. 1.1. якого Фонд згідно умов цього кредитного Договору зобов`язується надати Позичальнику кредит в сумі 300 000 грн для розведення поголів`я свиней та молочної худоби за адресою: Мурованокуриловецький район, с. Вищеольчедаїв, вул. Соборна, 1 строком на 3 роки.

Кредит надається шляхом перерахування всієї суми Кредиту відповідного цільового призначення на банківський рахунок, вказаний Позичальником у кредитному договорі (п. 2.2. Договору).

Згідно з п. 2.4. Договору погашення 6% річних за користування кредитом здійснюється одночасно з погашенням основного боргу шляхом перерахування коштів на розрахунковий банківський рахунок Фонду згідно графіка погашення кредиту.

Дата початку повернення кредиту - 18.03.2018.

Дата закінчення повернення кредиту - 18.08.2020.

Графік погашення кредиту

№п/пДата повернення позикиСума кредиту, що підлягає поверненню, грн6 % річних за користування кредитом, грнРазом
118.03.08.09.8.03.8.09.8.03.8.08.25851258
Разом5332755

Пунктом 2.5. Договору сторони погодили, що зарахування повернення боргу здійснюється в такій послідовності: штраф, пеня (якщо таке має місце), заборгованість по відсотках, чергові платежі по основному боргу.

За прострочення терміну повернення кредиту згідно графіку повернення кредиту Позичальник сплачує Фонду пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення, яка нараховується від не внесеної в строк суми кредиту (п. 5.2. Договору).

За умовами п. 6.1. Договору цей Договір набуває законної сили з моменту його підписання сторонами та діє до остаточного повернення наданого Фондом кредиту, сплати відсотків за користування ним та інших, обумовлених договором платежів.

Перерахування кредитних коштів відповідачу за Договором в сумі 300 000 грн відбулося двома платежами:

- на суму 12 000 грн (платіжне доручення №28 від 19.08.2017);

- на суму 288 000 грн (платіжне доручення №29 від 23.08.2017).

Відповідно до виписки по рахунку позивача 2 (а.с. 28, т.1) відповідачем 20.03.2020 перераховано в погашення кредиту за Договором 10 000 грн.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором в частині повного та своєчасного повернення кредитних коштів з одночасним погашенням 6% річних слугувало підставою для звернення із даним позовом до суду.

Поряд з цим прокурором заявлено до стягнення з відповідача штрафні санкції у вигляді пені внаслідок прострочення виконання зобов`язання.

Окремо слід зазначити, що Фондом двічі на адресу відповідача направлялися претензії з вимогами про погашення заборгованості за Договором (вих. №01/176 від 23.04.2019 та вих. №01/586 від 25.09.2019), однак реагування Приватного підприємства "Романовський Л" на такі претензії матеріали справи не містять.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Визначаючись щодо наявності підстав представництва прокурором інтересів держави в особі Вінницької обласної ради та Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" Вінницької обласної ради, судом враховано висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, зокрема про те, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Так, Заступник керівника Могилів-Подільської місцевої прокуратури двічі звертався до Вінницької обласної ради та Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" Вінницької обласної ради в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" - 28.01.2021 та 24.02.2024 (а.с.54-65, т.1) щодо надання інформації про звернення із позовом до суду Вінницькою обласною радою та/або Фондом щодо стягнення заборгованості за Договором, позаяк несплата такої заборгованості є порушенням прав як відповідної територіальної громади, так і держави в цілому, оскільки інтерес держави виражається, в т.ч., і в інтересах членів відповідної територіальної громади.

За відсутності реагування позивачів на таке звернення протягом достатнього строку Заступником керівника Могилів-Подільської місцевої прокуратури лише 24.03.2021 пред`явлено відповідний позов до суду, тобто наявні підстави вважати, що прокурором дотримано порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру". При цьому обставини бездіяльності компетентного органу є предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин, про що також зазначено у пункті 67 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Крім того, протягом розгляду даної справи позивачі не заперечували щодо здійснення представництва інтересів держави у даному спорі прокурором, не повідомили суду про намір самостійно звернутись до суду із позовом щодо стягнення заборгованості.

Отже, суд вважає обґрунтованими підстави представництва прокурором інтересів держави в особі Вінницької обласної ради та Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" Вінницької обласної ради.

Проаналізувавши укладений між позивачем 2 та відповідачем Кредитний договір №13-Ф-3-1-462 від 18.08.2017, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під регулювання таких статей чинного законодавства.

В силу приписів ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що відповідач (Позичальник) отримав від позивача 2 кредитні кошти в сумі 300000 грн, які повинен був повернути останньому разом із відсотками за користування кредитом згідно з передбаченим за Договором графіком.

Однак, погашення відповідачем сум в межах кредитної заборгованості відбулося з порушенням встановленого графіку, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за кредитом.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Частиною першою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Як слідує з матеріалів справи, з урахуванням здійсненої відповідачем проплати за Договором 20.03.2020 на суму 10 000 грн (з яких 7000 грн зараховано в чергові платежі по основному боргу, що підтверджується долученим до позовної заяви розрахунком заборгованості та не суперечить п. 2.5. Договору) за останнім числиться основний борг за Договором в сумі 293 000 грн.

Оскільки позивачем заявлено до стягнення основний борг в сумі 293 000 грн грн, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо суми основного боргу у вказаному розмірі.

Окрім суми основного боргу, прокурором заявлено до стягнення з відповідача 54049,32 грн - відсотків за користування кредитом та 110320 грн - пені.

В ч. 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Пунктом 2.4. Договору сторони погодили фіксовану процентну ставку за користування кредитом, що становить 6% річних та підлягає погашенню одночасно з погашенням основного боргу згідно графіка погашення кредиту.

Частиною 1 ст. 230 ГК України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Відповідно до ст. 549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

За приписами ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 5.2. Договору за прострочення терміну повернення кредиту згідно графіку повернення кредиту Позичальник сплачує Фонду пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення, яка нараховується від не внесеної в строк суми кредиту.

Дослідивши здійснений позивачем 2 розрахунок заборгованості в частині стягнення пені та 6% річних судом виявлено ряд помилок, як арифметичних, так і щодо безпідставного нарахування 6% річних на усю суму кредиту в період з 20.08.2017 по 23.08.2017, оскільки у вказаний період у користування відповідача передано кредитні кошти лише в сумі 12000 грн. При цьому суд дійшов висновку, що розрахунок пені позивача 2 є методологічно правильним, проте він є хибним у зв`язку з включенням в останній період нарахування пені прострочення оплати після сплину 6 місяців від дати, коли оплата мала бути здійснена (позивачем помилково не застосовано у розрахунку пені приписи частини шостої статті 232 ГК).

Таким чином, суд, здійснивши за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" розрахунок пені та 6% річних, встановив обґрунтованість нарахування пені в сумі 110 143,57 грн та 6% річних в сумі 53 653,12 грн.

Враховуючи, що позивачем заявлено до стягнення пеню та 6% річних в сумах, що перевищують розрахунок суду, то вказані вимоги підлягають задоволенню у сумах, встановлених судом, відтак, у стягненні 176,43 грн - пені та 396,2 грн - 6% річних слід відмовити.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, скористатись іншими процесуальними правами.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду жодних доказів в спростування позовних вимог позивача.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості відповідача перед позивачем витікає з умов укладеного між сторонами Договору, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду відзиву, доказів в спростування позовних вимог, власного контрозрахунку заборгованості чи доказів погашення заборгованості.

За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з урахуванням здійсненого перерахунку 6% річних та пені.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на відповідача покладаються витрати на сплату судового збору в сумі 6851,95 грн, при цьому витрати на сплату судового збору в сумі 8,59 грн залишаються за прокурором.

Крім того, суд зазначає, що прокурором при зверненні з позовом до суду надмірно сплачено 0,46 грн судового збору, однак за відсутності відповідного клопотання судом не вирішується питання про повернення судового збору, що не позбавляє права останнього заявити дане клопотання після прийняття судового рішення у порядку визначеному ст. 7 ЗУ "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Романовський Л" (вул. Соборна, 1А, с. Вищеольчедаїв, Мурованокуриловецький район, Вінницька область, 23432; ) на користь Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" Вінницької обласної ради (вул. Замостянська/проспект Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009; рахунок НОМЕР_1 , АТ "Райффайзен банк Аваль" м. Вінниця, МФО 380805, ) 293 000 грн - основного боргу; 53 653,12 грн - 6% річних та 110 143,57 грн - пені.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Романовський Л" (вул. Соборна, 1А, с. Вищеольчедаїв, Мурованокуриловецький район, Вінницька область, 23432; ) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050; ; банк отримувача: ДКСУ м. Київ, МФО 820172, рахунок: UA 0003988) 6851,95 грн - витрат на сплату судового збору.

4. У стягненні 176,43 грн - пені та 396,2 грн - 6% річних відмовити, у зв`язку з чим витрати на сплату судового збору в сумі 8,59 грн залишити за прокурором.

5. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відповідні адреси електронної пошти, а також на адресу електронної пошти Вінницької обласної прокуратури: ; ; .

Повне рішення складено 29 липня 2021 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2,3 - Могилів-Подільській окружній прокуратурі - вул. Покровська, 5, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, 24000; ;

4,5 - Вінницькій обласній раді - вул. Соборна, 70, м. Вінниця, 21050; ;

6 - Комунальній організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" Вінницької обласної ради - вул. Замостянська/проспект Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009;

7 - Приватному підприємству "Романовський Л" - вул. Соборна, 1А, с. Вищеольчедаїв, Мурованокуриловецький район, Вінницька область, 23432;

8 - Вінницькій обласній прокуратурі - .