УХВАЛА

м. Київ

21.07.2021Справа № 910/11636/18

Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В. В., розглянувши

подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України

у справі № 910/11636/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оазіс Тревел Україна"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Браво"

про зобов`язання вчинити дії, розірвання договору та відшкодування збитків у розмірі 1 669 214,22 грн,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТТВК" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оазіс Тревел Україна" про зобов`язання вчинити дії, розірвання договору та відшкодування збитків у розмірі 1 669 214,22 грн

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.01.2019 позов задоволено частково: розірвано Агентський договір № 2018/4828 від 05.04.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТТВК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оазіс Тревел Україна" та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оазіс Тревел Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК" 1 501 091,97 грн збитків та 24 278,38 грн судового збору.

12.02.2019 на виконання зазначеного рішення суду видано наказ.

16.07.2021 через відділ діловодства суду надійшло подання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 20.07.2021 було викликано приватного виконавця для розгляду 21.07.2021 його подання.

Приватний виконавець 21.07.2021 до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

На обґрунтування подання, приватний виконавець зазначає, що на виконання рішення у даній справі ним було відкрито виконавче провадження постановою від 01.12.2020. Постановами від 01.12.2020 був накладений арешт на все майно та на всі кошти боржника на відкритих банківських рахунках та тих, що будуть відкритті після відкриття виконавчого провадження. У подальшому приватний виконавець здійснив виклик (26.02.2021) керівника боржника, однак на вказаний виклик приватного виконавця директор боржника не з`явився.

Зважаючи на вказані обставини, приватний виконавець вважає, що боржник ухиляється від виконання рішення суду в цій справі, боржник не вчиняє будь-яких дій, спрямованих на виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, при цьому всі примусові заходи приватного виконавця щодо виконання судового рішення виявились безрезультатними.

У поданні приватний виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Оазіс Тревел Україна" (ідентифікаційний код 35735699) ОСОБА_1 , що проживає: АДРЕСА_1 до повного виконання зобов`язань згідно рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2019 у справі № 910/11636/18.

З матеріалів доданих до подання приватним виконавцем вбачається, що виклик надсилався боржнику рекомендованими листами та керівнику, проте вказані виклики не були отримані, що підтверджується доданими копіями листів з відміткою про повернення поштового відправлення.

У зв`язку із неявкою директора боржника до приватного виконавця на виклик від 26.02.2021, останнім був складений акт від 09.03.2021, копія якого додано до подання.

Відповідно до отриманих виконавцем відомостей від банківських установ, кошти для виконання рішення суду на рахунках боржника відсутні.

Приватний виконавець вважає, що в бездіяльності керівника боржника вбачається ухилення від виконання зобов`язань покладених на нього судовим рішенням, а тому обмеження керівника боржника у праві виїзду за межі України є тією крайньою мірою, яка змусить останнього остаточно виконати зобов`язання по виконанню судового рішення, яке фактично не є виконаним з моменту його ухвалення.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом керівником ТОВ "Оазіс Тревел Україна" (боржник) є ОСОБА_1 .

Статтею 337 ГПК України унормовано, що тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Аналіз наведених норм, дає підстави для висновку про те, що вказаний захід є виключним заходом забезпечення виконання судового рішення, обов`язковою ж умовою задоволення такого подання є ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням. Тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Поняття ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Суд зазначає, що така обов`язкова умова для застосування тимчасових обмежень для виїзду за кордон, як ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, в розумінні ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", матеріалами справи не підтверджується.

Неявка боржника на виклики приватного виконавця та ненадання відомостей про доходи товариства не є підставою для застосування до боржника такого виключного заходу як обмеження виїзду за кордон керівника цього товариства

У справі "Гочев проти Болгарії" від 26.11.2009, Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

Приватним виконавцем не доведено яким чином обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника забезпечить виконання рішення суду у даній справі, адже застосування судом норми щодо обмеження фізичної особи у перетині кордону України не є за своєю правовою природою видом санкції, тобто покарання за невиконання боржником рішення, а лише має на меті забезпечити виконання цього рішення суду.

Разом з цим, приватний виконавець не надав доказів, які б доводили необхідність застосування судом такого виключного заходу забезпечення виконання судового рішення, як обмеження керівника юридичної особи (боржника) у праві виїзду за кордон.

Враховуючи наведене, підстави для задоволення подання приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Оазіс Тревел Україна" Каіісі Рафік Бен Махмуд у суду наразі відсутні.

Керуючись статтями 232-235, 337 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Оазіс Тревел Україна" у справі № 910/11636/18 ОСОБА_1 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили 21.07.2021 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ