РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.07.2021Справа № 910/9466/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельна компанія «Флагман»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирські ласощі»

про стягнення 318388,58 грн,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельна компанія «Флагман» до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирські ласощі» про стягнення 318388,58 грн, з яких: 307309,96 грн боргу, 7424,14 грн пені, 1503,31 грн 3% річних, 2151,17 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не сплатив за поставлену позивачем продукцію за договором поставки № 1702/21 від 17.02.2021.

Суд своєю ухвалою від 17.06.2021 відкрив провадження у справі № 910/9644/21, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у поданому суду відзиві визнав борг, одночасно заявив про розстрочення виконання рішення суду на 3 місяці.

За твердженням відповідача, невчасне виконання зобов`язань з оплати поставленого товару не було навмисним, а зумовлене сезонним характером господарської діяльності, яка пов`язана з реалізацією та попитом на продукцію підприємства. Крім того у зв`язку з провадженням в країні епідеміологічних заходів, підприємство було змушене зменшити обсяги виробництва, що суттєво вплинуло на можливість вчасного виконання умов договору.

Відповідач зазначив, що розстрочення виконання рішення не є інструментом ухилення від виконання рішення, оскільки через наявність поточних фінансових зобов`язань перед іншими контрагентами боржник намагається уникнути банкрутства та акумулювати кошти для розрахунку з позивачем.

Також відповідач заперечив проти визначено позивачем розміру витрат на правничу допомогу.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що заперечує проти розстрочення виконання рішення суду.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позовних вимог, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

17.02.2021 товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирські ласощі» (покупець) та товариство з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельна компанія «Флагман» (постачальник) уклали договір поставки № 1702/21 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується в порядку та в строки, встановлені цим договором, передати у власність покупцю продукцію - стретч-плівка, скотч, в певній кількості, відповідної якості і за ціною вказаною в специфікації, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначені у цьому договорі.

Кількість і асортимент товару, що поставляється вказується у видатковій (товарній) накладній, складеній на підставі замовлення покупця, яка є невід`ємною частиною цього договору. Накладні оформляються на кожну партію товару (п. 1.2 Договору).

Згідно з п. 2.1 Договору покупець оплачує товар поставлений постачальником за ціною вказаною в специфікації, рахунках-фактурах та/або видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору.

Покупець здійснює оплату на умовах відстрочки платежу на 30 (тридцять) календарних днів з моменту поставки товару шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника в грошовій одиниці України - гривні. Порядок та умови оплати товару покупцем може бути змінено за взаємною домовленістю сторін, про що укладається додаткова угода (пункт 2.5 Договору).

Згідно з п. 7.1 Договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 17 лютого 2020 року, але в будь-якому випадку, до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Позивач поставив (видаткові накладні № 1094 від 09.03.2021 на суму 231364,36 грн, № 1188 від 15.03.2021 на суму 75945,60 грн), а відповідач прийняв товар на загальну суму 307309,96 грн.

Відповідач визнав, що не розрахувався за товар.

За правилами ч. 1 ст.75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем на суму 307309,96 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 5.2 Договору за несвоєчасну оплату товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє в період, за який сплачується пеня, від несвоєчасно неоплаченої суми за кожен день прострочення.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 7424,14 грн пені.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 1503,31 грн 3% річних, 2151,17 грн інфляційних втрат

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За приписами ч. 4 ст. 331 ГПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, розстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

Неможливість виконання рішення не є тотожною неможливості виконання зобов`язання, яке є одним із способів його припинення. З огляду на це обставини, з`ясування сутності та настання яких зумовлює вирішення спору щодо права цивільного, не віднесені законом до таких, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. А тому доводи боржника щодо відсутності його вини у невиконанні зобов`язання (введення карантинних обмежень) не є підставою для розстрочення виконання рішення.

Враховуючи матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, суд дійшов висновку про відмову в наданні розстрочки виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельна компанія «Флагман» до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирські ласощі».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирські ласощі» (вул. Жилянська, буд. 9-11, м. Київ, 01033, код 38092323) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельна компанія «Флагман» (вул. Джерельна, буд. 7, м. Підгородне, Дніпропетровська обл., 52001, код 37542705) 307309,96 грн боргу, 7424,14 грн пені, 1503,31 грн 3% річних, 2151,17 грн інфляційних втрат, 4775,83 грн судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Суддя С. А. Ковтун