ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"21" липня 2021 р. Справа № 3/5025/1159/12

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Тимошенко О.М., дослідивши матеріали за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду Хмельницької області, постановлену 12.04.2021 суддею Вибодовським О.Д. у м. Хмельницький у справі № 3/5025/1159/12

за заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Красилівського районного центру зайнятості-робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття

до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Заставки"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 12.04.2021 у справі № 3/5025/1159/12 затверджено основну винагороду ліквідатору - арбітражному керуючому Капличному А.М. за період виконання повноважень ліквідатора по справі № 3/5025/1159/12 в сумі 504481, 61 грн. та постановлено розподілити її між кредиторами пропорційно заявлених та визнаних грошових вимог. Стягнуто з ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" на користь арбітражного керуючого грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора у справі № 3/5025/1159/12 про банкрутство СВК "Заставки" в сумі - 35715, 88 грн. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь арбітражного керуючого грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора у справі № 3/5025/1159/12 в сумі - 205412, 72 грн. Стягнуто з ФОП Прокопчука В.А. на користь арбітражного керуючого грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора у справі № 3/5025/1159/12 в сумі - 45951, 83 грн. Стягнуто з ТзОВ "Агрохімічна компанія ВІТАГРО" на користь арбітражного керуючого грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора у справі № 3/5025/1159/12 в сумі - 12937, 03 грн. Стягнуто з АТ "Хмельницькобленерго" на користь арбітражного керуючого грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора у справі № 3/5025/1159/12 в сумі - 5055, 02 грн. Стягнуто з ДПС України в особі відокремленого підрозділу ГУ ДПС у Хмельницькій області на користь арбітражного керуючого грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора у справі № 3/5025/1159/12 в сумі - 2516, 65 грн. Стягнуто з ГУ ПФУ в Хмельницькій області на користь арбітражного керуючого грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора у справі № 3/5025/1159/12 в сумі - 134996, 91 грн. Стягнуто з Красилівського районного центру зайнятості на користь арбітражного керуючого грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора у справі № 3/5025/1159/12 в сумі - 5682, 62 грн. Постановлено судом видати відповідні накази на виконання вказаної ухвали.

Частково не погодившись із такою ухвалою суду першої інстанції, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 089-60-798/21 від 09.07.2021, в якій просить останню скасувати в частині стягнення з Фонду на користь арбітражного керуючого грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі № 3/5025/1159/12 про банкрутство СВК "Заставки" в сумі - 205412, 72 грн.

Одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Хмельницької області від 12.04.2021 у справі № 3/5025/1159/12.

Скарга надіслана засобами поштового зв`язку 09.07.2021 (згідно відмітки пошти на конверті), отримана Господарським судом Хмельницької області 12.07.2021 (згідно відмітки канцелярії суду) та апеляційним господарським судом 16.07.2021 (згідно відмітки канцелярії суду).

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя дійшов висновку про те, що остання не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу (ГПК) України з огляду на таке.

Загальні вимоги, яким має відповідати апеляційна скарга встановлені ст. 258 ГПК України, відповідно до п. 2 ч. 3 якої, зокрема, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі.

У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2270 грн.

Згідно п. п. 7 п. 2 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на ухвалу суду встановлено ставку судового збору у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, сума судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 12.04.2021 у справі № 3/5025/1159/12 становить - 2270 грн.

Натомість, скаржником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у зазначеному розмірі.

Поряд з цим, п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються, серед іншого докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір; сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут); ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

Згідно з ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Виходячи зі змісту наведених норм, особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати суду прямий доказ, який однозначно свідчив би про повідомлення учасників справи про оскарження особою судового рішення.

Не повідомлений належним чином учасник справи позбавлений можливості володіти об`єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу. Крім того, неповідомлення учасника справи про звернення з апеляційною скаргою порушує його процесуальні права, принципи рівності усіх учасників судового процесу та змагальності сторін, закріплені у статті 2 ГПК України.

Натомість, в переліку додатків до апеляційної скарги скаржник вказує про долучення доказів направлення останньої іншим учасникам процесу, однак, суд констатує, що вказані докази відсутні.

З даного приводу Північно-західним апеляційним господарським судом складено Акт від 16.07.2021 про те, що під час розкриття конверта виявлено відсутність вказаних у додатку документів, а саме: доказів направлення апеляційної скарги іншим учасникам процесу.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

Стосовно клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Хмельницької області від 12.04.2021 у справі № 3/5025/1159/12, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вже зазначалось вище, оскаржується ухвала місцевого господарського суду від 12.04.2021, повний текст якої складено також 12.04.2021 та оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 14.04.2021. Отже 10-ти денний строк на апеляційне оскарження ухвали закінчився 22.04.2021.

Матеріалами справи стверджується, що оскаржувану ухвалу судом першої інстанції було направлено на адреси учасників провадження 14.04.2021 згідно проставленого на останньому аркуші ухвали штампу місцевого господарського суду. Докази неотримання вказаної ухвали Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в матеріалах справи відсутні.

Однак, як вбачається з дати на поштовому конверті, в якому скаржник надіслав до суду апеляційну скаргу, останній звернувся з нею лише 09.07.2021.

Частиною 2 ст. 256 ГПК України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, положеннями ч. 3 ст. 258 ГПК України встановлено, що до апеляційної скарги додаються, у тому числі, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Однак, суд апеляційної інстанції констатує, що скаржником до апеляційної скарги не додано доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, відтак, встановити дату перебігу 10-ти денного строку на оскарження ухвали місцевого господарського суду з моменту отримання скаржником копії її повного тексту не вбачається за можливе.

Згідно з частиною 3 ст. 256 ГПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відтак, статтею 119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити, чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з урахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строк на апеляційне оскарження апелянт вказує про те, що наказом директора - розпорядника Фонду від 17.03.2020 № 112 "Про запровадження дистанційної форми роботи у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб", у зв`язку із встановленням на території України карантину з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, запроваджено у Фонді дистанційну форму роботи працівників з 18.03.2020, що передбачає виконання посадових обов`язків у віддаленому режимі (вдома з використанням телефонного та електронних засобів зв`язку в режимі реального часу через Інтернет) протягом усього робочого дня або його частини. Скаржник зазначає, що в період дистанційної форми роботи, доступ працівників до приміщення Фонду був обмежений, у зв`язку з чим, передача вхідних документів керівникам, а в подальшому безпосереднім виконавцям, підготовка процесуальних вихідних документів, а також їх направлення до суду та учасникам справи займала досить тривалий час, що і зумовило пропущення строків, встановлених чинним законодавством, для подання апеляційної скарги.

При цьому, скаржник посилається на Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 № 731-IX (набрав чинності 17.07.2020 року).

Поряд з цим, відповідно до вказаного Закону, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Вказаний Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 року № 731-IX набрав чинності 17.07.2020, а відтак, 20-денний строк для звернення із заявою про продовження чи поновлення процесуальних строків закінчився 06.08.2020, тобто, на момент постановлення оскаржуваної у даному випадку ухвали та на момент подання апеляційної скарги на неї, посилання скаржника на вказаний закон є безпідставним.

Натомість, як зазначено вище, скаржник в обгрунтування пропуску строку лише вказав, що в період дистанційної форми роботи, доступ працівників до приміщення Фонду був обмежений, у зв`язку з чим, передача вхідних документів керівникам, а в подальшому безпосереднім виконавцям, підготовка процесуальних вихідних документів, а також їх направлення до суду та учасникам справи займала досить тривалий час, що і зумовило пропущення строків, встановлених чинним законодавством, для подання апеляційної скарги.

Додані апелянтом накази Фонду "Про запровадження дистанційної форми роботи для деяких працівників Фонду гарантування вкладів фізичних осіб" свідчать, що дистанційний режим роботи запроваджується для працівників згідно із списком, що додається. Разом з цим будь-яких списків до вказаних наказів не додано. Відповідно неможливо встановити на яких саме працівників Фонду поширюється дія наказу.

Слід відмітити також, що дистанційна форма роботи не є тотожним поняттям "закриття/припинення" функціонування юридичної особи, а відтак, доводи скаржника про відсутність можливості протягом майже трьох місяців подати апеляційну скаргу на ухвалу місцевого господарського суду, апеляційний суд розцінює критично.

З огляду на викладене, наведені скаржником підстави для поновлення строку є необґрунтованими та не визнаються судом поважними.

Частиною 3 статті 260 ГПК України визначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків установлених статтею 256 цього Кодексу, і вказані особою в заяві підстави для поновлення строку визнані судом не поважними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою з інших підстав для поновлення строку.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що скаржником не виконано вимоги частини 3 статті 258 ГПК України, що відповідно до вимог статті 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 12.04.2021 у справі № 3/5025/1159/12 - залишити без руху.

2. Запропонувати скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: подати до суду докази сплати судового збору в сумі 2270 грн., докази надсилання копії апеляційної скарги всім учасникам провадження у справі; заяву про поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги із зазначенням інших підстав (за наявності таких); докази, що підтверджують дату отримання скаржником копії повного тексту оскаржуваної ухвали протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається останньому.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

5. Ухвалу надіслати скаржнику.

Суддя Тимошенко О.М.