ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2021 р. Справа№ 910/9980/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Кропивної Л.В.

при секретарі: Пересенчук Я.Д.

За участю представників сторін:

від позивача: Безпалюк Н.В.;

від відповідача 1: Пекар А.О.; Василевич Д.С.;

від відповідача 2: не з`явились;

від відповідача 3: не з`явились;

Від третьої особи-1: не з`явились;

Від третьої особи-2: Борисенко Д.В.;

Від третьої особи-3: Чмирьов Д.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Тутковський" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 (повний текст рішення складено 30.10.2020)

у справі № 910/9980/19 (суддя Баранов Б.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Тутковський"

до: 1) Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал";

2) Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Реєстратор" Столярова Едуарда Олеговича;

3) Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1) Державна організація "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб";

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта";

3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Тутковський Інтегровані Рішення"

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта"

до Акціонерного товариства "Банк "Український капітал"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Реєстратор" Столяров Едуард Олегович;

2) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

3) Приватне акціонерне товариство "Тутковський";

4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Тутковський Інтегровані Рішення"

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Тутковський" з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал", Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Реєстратор" Столярова Едуарда Олеговича та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державна організація "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб", Публічне акціонерне товариство "Український професійний банк" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Тутковський Інтегровані Рішення" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у зв`язку із встановленою законом нікчемністю договору купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством "УПБ" та Публічним акціонерним товариством "Банк "Український Капітал", за яким відступлено право вимоги за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 710 від 20.02.2013, виконання якого забезпечено іпотечним договором від 16.04.2013, укладеним між Публічним акціонерним товариством "УПБ" та Публічним акціонерним товариством "Тутковський", право іпотекодержателя за іпотечним договором фактично не переходило до покупця - Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал".

Також, позивач вказує, що з урахуванням нікчемності договору купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015 неправомірно винесені на його підставі рішення приватного нотаріуса Войтовського В.С. про внесення змін до записів про заміну іпотекодержателя: Публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк" на Публічне акціонерне товариство "Банк "Український капітал".

13.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" з вимогами про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину шляхом визнання за третьою особою права вимоги за договором, передачі документів та визнання недійсним рішення приватного нотаріуса про внесення змін до записів про іпотеку.

В обґрунтування позовних вимог третя особа із самостійними вимогами на предмет спору вказує, що договір купівлі-продажу від 29.04.2015 є нікчемним в силу ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". А тому, на думку третьої особи, у зв`язку із встановленою законом нікчемністю договору купівлі-продажу від 29.04.2015, право іпотекодержателя за іпотечним договором фактично не переходило до покупця - Публічного акціонерного товариства "Банк "Український Капітал".

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 у справі №910/9980/19 в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Тутковський" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину відмовлено.

У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину відмовлено.

Скасовано заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 у справі № 910/9980/19.

Відмовляючи в задоволенні первісних позовних вимог та позовних вимог третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору, суд першої інстанції вказав про те, що відсутні правові підстави для висновку про наявність обставин для встановлення нікчемності договору купівлі-продажу у відповідності до приписів ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", адже на підставі зібраних в матеріалах справи доказів не вбачається, що з укладенням такого правочину ПАТ "УПБ" безоплатно здійснило відчуження майна, прийняло на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій або відмовилося від власних майнових вимог; сторонами не доведено, що відчуження прав вимоги за Договором купівлі-продажу було здійснено за ціною, нижчою від звичайної більше ніж на 20%; перерахування коштів з рахунку ПАТ "Банк "Український капітал" в рахунок оплати відчужених за Договором купівлі-продажу прав було наслідком виключно реалізації такою особою своїх правомочностей відносно коштів, розміщені на його рахунку, недобросовісність чого в розрізі спірних правовідносин не доведена іншими учасниками справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Тутковський" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 у справі №910/9980/19 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на час укладення спірного договору діяльність ПАТ «Український професійний банк» була обмежена Національним банком України, у зв`язку з чим банк був зобов`язаний на період здійснення особливого режиму контролю здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий в Національному банку України. В той же час, апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що розрахунок за договором купівлі-продажу прав вимоги був здійснений через кореспондентський рахунок Національного банку України. За твердженням апелянта, АТ «Банк «Український капітал» на момент укладення нікчемного договору був кредитором банку, а розрахунки проводились шляхом перерахування коштів, відкритих в ПАТ «Український професійний банк», у зв`язку з чим відповідачу 1 були надані переваги перед іншими кредиторами банку, що заборонено ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Також апелянт вказав, що ПАТ «Український професійний банк», уклавши договір відступлення прав вимоги, здійснив відчуження прав за ціною, що є значно нижчої від звичайної (більше, ніж 20%), що є окремою підставою визнання нікчемності правочину, передбаченою ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

20.11.2020 Приватним акціонерним товариством "Тутковський" було подано доповнення до апеляційної скарги, в якій позивач вказав, що постановою Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 826/24227/15 залишено в силі рішення Уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемним договору купівлі-продажу від 29.04.2015. Умови договору купівлі-продажу, з якого випливають кредиторські вимоги ПАТ «Банк «Український капітал» до банку, та факт реалізації права грошової вимоги надають ПАТ «Банк «Український капітал», що є кредитором банку, переваги над іншими кредиторам, що є підставою для визнання нікчемності правочину, передбаченою ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 у справі №910/9980/19 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постановою Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 826/24227/15 підтверджено законність рішення Уповноваженої особи Фонду про визнання нікчемним договору купівлі-продажу від 29.04.2015. Апелянт зазначає, що у зв`язку із нікчемністю договору купівлі-продажу від 29.04.2015, право іпотекодержателя за іпотечним договором фактично не переходило до покупця - ПАТ «Банк «Український капітал». Крім того, у зв`язку із нікчемністю договору купівлі-продажу від 29.04.2015 підлягають скасуванню внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні записи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2021 апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Тутковський" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" у справі № 910/9980/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 року апеляційні скарги прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду на 31.03.2021 року.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2021 року для розгляду справи №910/9980/19 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.А., судді - Руденко М.А., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2021 прийнято апеляційні скарги до свого провадження.

Розгляд справи № 910/9980/19 неодноразово відкладався у суді апеляційної інстанції.

Заявлені клопотання та результати їх розгляду

Щодо поданих 20.11.2020 доповнень до апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 266 ГПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

Частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржуване апелянтом рішення прийнято судом першої інстанції 07.10.2020, повний текст рішення складено 30.10.2020, а отже, відповідно до приписів ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України двадцятиденний строк на апеляційне оскарження рішення закінчується 19.11.2020.

В той же час, як вже було зазначено вище, доповнення до апеляційної скарги були подані 20.11.2020. Однак, у відповідних доповненнях позивач не клопотав про поновлення пропущеного строку.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як передбачено ч. 4 ст. 119 Господарського процесуального кодексу, одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

А тому, заявлене 15.01.2021 клопотання позивача про поновлення строку на подання доповнень до апеляційної скарги не може бути враховане судом апеляційної інстанції, оскільки подане не разом із відповідними доповненнями, та не містить обґрунтувань, чому позивач не мав можливості заявити відповідне клопотання про поновлення строку разом із доповненнями до апеляційної скарги, як це передбачено ч. 4 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, оскільки позивачем пропущено строк на подання доповнень то апеляційної скарги, а тому колегія суддів дійшла до висновку про залишення доповнень до апеляційної скарги без розгляду.

07.12.2020 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшли письмові пояснення та клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, в яких останній просить визнати поважними причини ненадання доказів до суду першої інстанції та приєднати до матеріалів справи, зокрема, копію висновку експерта № СЕ-19-20/15303-ЕК від 30.10.2020, копію заяви про ознайомлення з матеріалами кримінальних проваджень № 0002294 та № 00004360 від 26.11.2020, копію письмового дозволу слідчого про надання копії висновку експерта № СЕ-19-20/15303-ЕК від 30.10.2020.

15.01.2021 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшли письмові пояснення та клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, в яких останній просить визнати поважними причини ненадання доказів до суду першої інстанції, поновити процесуальний строк та приєднати до матеріалів справи копію банківських виписок та наукового-правовий експертний висновок Київського регіонального центру Національної академії правових наук № 028/2020 від 07.12.2020.

15.01.2021 через відділ документального забезпечення суду від відповідача 1 надійшло клопотання, в якому останній просить визнати причини пропуску на подання додаткових доказів поважними, поновити пропущений процесуальний строку та приєднати до матеріалів справи висновок експерта № 239 від 12.01.2021 судово-економічної експертизи.

Колегія суддів, розглянувши подані сторонами клопотання про долучення до матеріалів справи нових доказів, дійшла до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У розумінні наведених положень докази, які підтверджують заявлені вимоги (у тому числі клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням), мають бути подані позивачем одночасно з позовною заявою, відповідачем - разом з поданням відзиву, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем до суду та належним чином обґрунтована.

У свою чергу, статтею 269 ГПК України, якою встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Системний аналіз статей 80, 269 ГПК України свідчить про те, що докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом та винесення оскаржуваного рішення. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у т.ч. апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи.

В той же час, як позивач так і відповідач 1 просять долучити до матеріалів справи та врахувати висновок експерта № СЕ-19-20/15303-ЕК від 30.10.2020, копій банківських виписок, які сформовані 07.12.2020, науково-правовий експертний висновок № 028/2020 від 07.12.2020, висновок експерта № 239 від 12.01.2021, які датовані вже після прийняття рішення судом першої інстанції. Тобто такі докази взагалі не існували на момент розгляду спору по суті судом першої інстанції.

Отже, така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання сторонами таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Правова позиція з цього питання викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/17 та від 06.03.2019 у справі №916/4692/15, від 11.09.2019 у справі № 922/393/18, від 16.12.2020 у справі № 908/1908/19.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяв позивача та відповідача 1 від 22.04.2019 про приєднання нових доказів до матеріалів справи № 910/9980/19 та врахування їх під час розгляду справи.

25.01.2021 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання про виклик спеціаліста, в якому останній просить викликати в судове засідання ОСОБА_1 .

25.01.2021 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання про призначення комплексної судової експертизи.

Колегія суддів, дійшла до висновку про залишення вказаних клопотань без розгляду з наступних підстав.

Так, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 учасникам було встановлено строк для подання пояснень, клопотань заперечень - до 02.12.2020.

В той же час, клопотання позивача про виклик спеціаліста та про призначення комплексної судової експертизи було подано позивачем 25.01.2021, тобто після спливу визначеного судом апеляційної інстанції строку.

Згідно ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2 вказаної статті).

В свою чергу, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч.2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем відповідної заяви про продовження строку на подання клопотання до закінчення цього строку подано не було.

Крім того, апелянтом не обґрунтовано неможливості подачі такого клопотання у строк, визначений ухвалою суду.

Враховуючи вищевикладене, клопотання позивача про виклик спеціаліста та про призначення комплексної судової експертизи судом апеляційної інстанції залишаються без розгляду.

Явка представників сторін

Представники відповідачів 2, 3 та третьої особи 1 і 2 у судове засідання 13.07.2021 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час і місце розгляду справи останні повідомлялись належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Апеляційним судом враховано позицію Верховного Суду (постанови від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19), відповідно до якої касаційний господарський суд, здійснивши аналіз ст.ст. 120, 242 ГПК України, п.п.11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена ст. ст. 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України "Про доступ до судових рішень" статтями 2, 4 якого встановлено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом.

Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Причому, згідно з ст. 11 цього Закону, не пізніше 01.06.2006 року забезпечено постійне внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень електронних копій судових рішень Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційних та місцевих адміністративних судів, апеляційних та місцевих господарських судів, апеляційних загальних судів, а внесення судових рішень місцевих загальних судів - не пізніше 1 січня 2007 року.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Північний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 13.07.2021.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

20.02.2013 між Публічним акціонерним товариством «Український Професійний Банк» (банк, ПАТ "УПБ") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Надра Інтегровані Рішення", яке в подальшому змінило найменування на ТОВ "Тутковський Інтегровані Рішення" (позичальник) був укладений договір про відкриття траншевої кредитної лінії №710 (далі - Кредитний договір №710), відповідно до умов якого банк зобов`язався відкрити позичальнику відкличну кредитну лінію в межах суми 16 000 000,00 грн. терміном до 15.02.2015 на поповнення обігових коштів.

Відповідно до п. 9.1 Кредитного договору №710 договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 18.02.2015, а в частині невиконаних зобов`язань позичальника, передбачених цим договором та всіма додатковими договорами до нього, - до повного та належного їх виконання.

В подальшому між сторонами було укладено ряд додаткових договорів до Кредитного договору №710, якими вносились зміни та доповнення до вказаного кредитного договору.

Зокрема, додатковим договором від 18.02.2015 сторони погодили, що строк кредитування становить не пізніше 17.02.2016.

16.04.2013, в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №710, між ПАТ "УПБ" (іпотекодержатель) та ПАТ "Тутковський" (іпотекодавець), правонаступником якого є ПрАТ "Тутковський", було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. та зареєстрований в реєстрі за №2090, (далі - Іпотечний договір №2090), за яким в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме:

- майновий комплекс, загальною площею 8595,40 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, буд. 28, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, до складу якого входять: корпус "Б" зі вставкою "АВ" (літера Б), загальною площею 2 416,0 кв.м.; корпус "В" зі вставкою "ВГ" (літера В), загальною площею 2 461,0 кв.м.; корпус "Г" зі вставкою "ВГ" (літера Г), загальною площею 3 148,90 кв.м.; центральна котельня (літера Д), загальною площею 569,50 кв.м.;

- нерухоме майно, загальною площею 3469, 60 кв.м, що розташоване адресою: м. Київ, вул. Дубовицька, 28, а саме: виробничий одноповерховий корпус № 2 (літера 3), загальною площею 2 250,50 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0; естакада (з кранбалкою 5т), загальною площею 84,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0; склад сипучих матеріалів, загальною площею 60,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0; насосна станція оборотного водопостачання (літера Ж), загальною площею 1 039,10 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0; ГРП, загальною площею 36,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0.

15.01.2015 Правлінням Національного банку України прийнято постанову №73/БТ "Про запровадження особливого режиму контролю за діяльністю Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" та призначення куратора", відповідно до якої постановлено:

- запровадити особливий режим контролю за діяльністю ПАТ "УПБ" до повного виконання зобов`язань перед Національним банком України за кредитним договором;

- на період здійснення особливого режиму контролю призначити куратором ПАТ "УПБ" службовця Національного банку України ОСОБА_2 ;

- на куратора ПАТ "УПБ" покласти повноваження, визначені пунктом 5.7 глави 5 розділу І Положення №346;

- на період здійснення особливого режиму контролю заборонити ПАТ "УПБ" використовувати для розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки;

- на період здійснення особливого режиму контролю зобов`язати ПАТ "УПБ" здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий у Національному банку України (крім операцій за розрахунками з міжнародними платіжними системами згідно з укладеними договорами та за правочинами щодо цінних паперів за кореспондентським рахунком у ПАТ "Розрахунковий Центр"). У зв`язку з цим перерахувати кошти в національній валюті з кореспондентських рахунків ПАТ "УПБ", відкритих у банках-кореспондентах, на кореспондентський рахунок, відкритий у Національному банку України.

В подальшому, 29.04.2015 між ПАТ "УПБ" (продавець) та ПАТ "Банк "Український капітал" (покупець) був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С., зареєстрований в реєстрі за №1253, (далі - Договір купівлі-продажу прав вимоги), відповідно до умов якого продавець погоджується продати права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

Пунктом 1 Договору купівлі-продажу визначено, що правами вимоги є всі права вимоги (як існуючі, так і майбутні, як наявні, так і умовні) продавця у якості кредитора до позичальників за кредитними договорами, а також всі права вимоги продавця до осіб, які надали забезпечення за договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні продавцю, щодо виконання позичальниками та/або особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов`язків за кредитними договорами та договорами забезпечення.

За актом приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015, складеним між ПАТ "УПБ" та ПАТ "Банк "Український капітал", продавець передав, а покупець прийняв права вимоги, зазначені у додатку до акту, серед яких права вимоги за Кредитним договором №710 (позичальник - ТОВ "Надра Інтегровані Рішення"; заборгованість кредиту - 5 133 263,00 грн., проценти - 138 668,43 грн.); договори забезпечення - договір поруки №710-1 від 20.02.2013 та Іпотечний договір №2090; купівельна ціна - 5 396 480,81 грн.

На підставі Договору купівлі-продажу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Войтовським Валентином Сергійовичем були прийняті рішення про внесення змін до записів щодо обтяження предмету іпотеки за Іпотечним договором №2090 в частині визначення іпотекодержателя з ПАТ "УПБ" на ПАТ "Банк "Український капітал".

Постановою Правління Національного банку України від 30.04.2015 №293/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку", зокрема: віднесено ПАТ "УПБ" до категорії проблемних строком до 180 днів; на період віднесення ПАТ "УПБ" до категорії проблемних запровадити особливий режим контролю за діяльністю банку та призначити куратором ПАТ "УПБ" службовця Національного банку України Хаснуліна Вячеслава Альбертовича; заборонено ПАТ "УПБ" використовувати для розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки; зобов`язано ПАТ "УПБ" під час здійснення особливого контролю здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий у Національному банку України (крім операцій за розрахунками з міжнародними платіжними системами, Українською міжбанківською платіжною системою (УкрКарт) згідно з укладеними договорами та за правочинами щодо цінних паперів за кореспондентським рахунком у ПАТ "Розрахунковий Центр").

Листом №826 від 07.05.2015 ПАТ "Банк "Український капітал" звернулось до ПрАТ "Тутковський" з повідомленням про відступлення до нього прав вимоги за Кредитним договором №710 та за Іпотечним договором №2090 на підставі Договору купівлі-продажу.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28.05.2015 №348 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28.05.2015 №107 "Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "УПБ", згідно з яким з 29.05.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ "УПБ".

Наказом тимчасової адміністрації ПАТ "УПБ" №243/Та від 28.08.2015, у зв`язку з виявленням нікчемних правочинів - Договору купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015, акту приймання-передачі прав вимоги за Договором купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015 наказано: 1) поновити в операційних системах ПАТ "УПБ" бухгалтерського обліку за рахунками з обліку кредиту за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №710 від 20.02.2013; 2) відновити нарахування процентів з 30.04.2015 за користування кредитом.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 28.08.2015 №562 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28.08.2015 №158 "Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно яким з 31.08.2015 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "УПБ" та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "УПБ" Пантіній Любові Олександрівні.

Листом від 28.09.2015 №01-10/5090 ПАТ "УПБ" повідомило ПАТ "Банк "Український капітал" про нікчемність Договору купівлі-продажу та вимагало повернути всі документи, отримані новим кредитором за вказаним нікчемним договором.

Також, листами від 28.09.2015 №01-10/5084 та №01-10/5085 уповноважена особа Фонду повідомила ТОВ "Тутковський Інтегровані Рішення" та ПрАТ "Тутковський" про нікчемність Договору купівлі-продажу, у зв`язку з чим зазначила, що всі зобов`язання за Кредитним договором №710 та Іпотечним договором №2090 слід виконувати на користь ПАТ "УПБ".

У листі від 08.02.2016 ТОВ "Тутковський Інтегровані Рішення" повідомило ПАТ "Банк "Український капітал" про те, що 05.10.2015 товариством було отримано від Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "УПБ" повідомлення №01-10/5084 від 28.09.2015 про нікчемність Договору купівлі-продажу.

22.12.2018 листом №10/1/09-2375 ПАТ "Банк "Український Капітал" направило на адресу ПрАТ "Тутковський" вимогу про усунення порушення, якою вимагав погасити наявну заборгованість ТОВ "Тутковський Інтегровані Рішення" за Кредитним договором №710 у розмірі 28 016 810,53 грн.

Листом №10/19 від 21.01.2019 ПрАТ "Тутковський" було направлено на адресу ПАТ "Банк "Український капітал" відповідь на вимогу про усунення порушення від 22.12.2018 №10/1/09-2374, якою повідомив банк про свою незгоду із визначеним останнім розміром заборгованості, ненаданням детального розрахунку заборгованості, повідомлення про вартість предмета іпотеки у розмірі 106 253 000,00 грн. та проханням утриматися від дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за ціною нижчою ніж 106 253 000,00 грн.

23.01.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано заяву власника об`єкта нерухомого майна (ПрАТ "Тутковський") про заборону вчинення реєстраційних дій щодо цього самого майна, а 31.01.2019 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 910/472/19 заборонено проводити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень зміни до таких записів щодо нерухомого майна, належного ПрАТ "Тутковський" до набрання законної сили рішенням господарського суду міста Києва у справі № 910/472/19.

07.05.2019 державним реєстратором Комунального підприємства "Реєстратор" Столяровим Е.О. за заявою представника ПАТ "Банк "Український Капітал" прийнято рішення щодо державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно за ПАТ "Банк "Український Капітал".

07.05.2019 відповідні реєстраційні дії вчинені Столяровим Е.О. 07.05.2019 ним же були скасовані, а 08.05.2019 за заявою представника ПАТ "Банк "Український Капітал" прийнято нові рішення щодо державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно, що належить ПрАТ "Тутковський" та зареєстровано право власності за ПАТ "Банк "Український Капітал" на предмет іпотеки за Іпотечним договором №2090.

15.01.2020 відбулись відкриті торги (електронний аукціон) з продажу активів (майна) ПАТ "УПБ", а саме: пулу активів, що складалися з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами, дебіторської заборгованості, майнових прав за дебіторською заборгованістю, нерухомості, майнових прав на нерухомість, бланків простих векселів, бланків переказних векселів та основних засобів, у кількості 131 754 шт. (в т.ч. права вимоги за Кредитним договором №710, що становили предмет Договору купівлі-продажу), лот №GL18N614755, переможцем яких було визначено ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", про що складено протокол електронного аукціону №UA-EA-2020-01-09-000001-b.

24.02.2020 між ПАТ "УПБ" та ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" укладено договори №80 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання та №80/1 купівлі-продажу майнових прав за договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. за реєстровими №№209, 210, відповідно, в рамках яких, за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-01-09-000001-b від 15.01.2020, ПАТ "УПБ" відступило на користь ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" в т.ч. права вимоги до позичальників, які випливають з кредитних договорів та укладених в забезпечення їх виконання договорів, що є предметом Договору купівлі-продажу, про що між сторонами складено та підписано акти приймання-передачі прав вимоги/майнових прав та кредитних справ.

В подальшому, на підставі договорів №07/19/03/2020/1 про відступлення прав вимоги за кредитним договорами та №06/19/03/2020/1 купівлі-продажу майнових прав за договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки, укладених між ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" та АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Генезис Капітал", посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за реєстровими №374, №373, а також договорів №20-03/1 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами та №20-03/2 купівлі-продажу майнових прав за договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки, укладених між АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Генезис Капітал" та ТОВ "ФК "Сіфанта", посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за реєстровими №375, №376, відповідні права вимоги в т.ч. за Кредитним договором №710 та Іпотечним договором №2090 було відступлено на користь ТОВ "ФК "Сіфанта".

Спір у справі стосується застосування наслідків нікчемності Договору купівлі-продажу шляхом скасування рішення державного реєстратора, внесених у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (в частині позовних вимог позивача) та визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіфанта» кредитором та іпотекодержателем і скасування відповідних записів про державну реєстрацію прав на нерухоме майно (в частині позовних вимог третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору).

Відмовляючи в задоволенні первісних позовних вимог та позовних вимог третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору, суд першої інстанції вказав про те, що відсутні правові підстави для висновку про наявність обставин для встановлення нікчемності договору купівлі-продажу у відповідності до приписів ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній як на момент укладення Договору купівлі-продажу, так і на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ "УПБ"), адже на підставі зібраних в матеріалах справи доказів не вбачається, що з укладенням такого правочину ПАТ "УПБ" безоплатно здійснило відчуження майна, прийняло на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій або відмовилося від власних майнових вимог; не доведено, що відчуження прав вимоги за Договором купівлі-продажу було здійснено за ціною, нижчою від звичайної більше ніж на 20%; перерахування коштів з рахунку ПАТ "Банк "Український капітал" в рахунок оплати відчужених за Договором купівлі-продажу прав було наслідком виключно реалізації такою особою своїх правомочностей відносно коштів, розміщені на його рахунку, недобросовісність чого в розрізі спірних правовідносин не доведена іншими учасниками справи.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з частиною 2 статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" установлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

У відповідності до ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (тут і далі в редакції, чинній як на момент укладення Договору купівлі-продажу, так і на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ "УПБ") протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 цього Закону, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Відповідний правочин є нікчемним не за рішенням уповноваженої особи Фонду, а відповідно до закону. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі частини 2 статті 215 ЦК України та частини 3 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, прийнятим уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку (наведена правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/24198/16, від 04.07.2018 у справі №819/353/16, від 05.12.2018 у справі №826/23064/15, від 27.02.2019 у справі №826/8273/16).

Отже, сам по собі факт існування листа уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "УПБ" щодо повідомлення про нікчемність Договору купівлі-продажу, як і будь-якого іншого внутрішнього документу Фонду чи ПАТ "УПБ" з цього приводу не може слугувати правовою підставою для висновку про нікчемність такого правочину, адже такий може бути нікчемним виключно в силу Закону.

Що ж стосується посилань апелянтів на постанову Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №826/24227/15 як на підтвердження факту законності рішення уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "УПБ" щодо нікчемності Договору купівлі-продажу, колегія суддів зазначає наступне.

Так, предметом спору у справі № 826/24227/15 було оскарження ПАТ "Банк "Український капітал" рішення уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "УПБ" щодо визнання нікчемним Договору купівлі-продажу, однак таким судовим рішенням Верховного Суду провадження у справі №826/24227/15 закрито з підстав неналежності спору до юрисдикції адміністративних судів, у зв`язку з чим і скасовано рішення судів попередніх інстанцій.

Тобто, в межах розгляду справи №826/24227/15 судами не вирішено спору відносно законності рішення уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "УПБ" щодо нікчемності Договору купівлі-продажу, а тим більше не підтверджено чи спростовано обставини нікчемності Договору купівлі-продажу, у зв`язку з чим посилання позивача та третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору на постанову Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №826/24227/15 в розрізі встановлення нею законності дій уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "УПБ" щодо визнання нікчемним Договору купівлі-продажу є безпідставними.

Колегія суддів зазначає, що доведення наявності обставин з якими положення Закону передбачають віднесення відповідного правочину до нікчемних, в т.ч. задля застосування наслідків нікчемного правочину, за наявності відповідного спору покладається саме на зацікавлену особу, якою ініційовано пов`язаний з цим спір, позаяк за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину (вказане узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №463/5896/14-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17).

В межах розгляду даної справи про застосування наслідків нікчемного правочину підлягають юридичній оцінці доводи позивача та третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору щодо нікчемності укладеного між сторонами договору купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015, які ґрунтуються на приписах ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Статтею 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній як на момент укладення Договору купівлі-продажу, так і на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ "УПБ") встановлено ряд критеріїв, за наявності яких правочин є нікчемним - зокрема у разі, якщо умови правочину передбачають платіж чи передачу іншого майна, метою є надання окремим кредиторам переваг (пільг), вказані переваги (пільги) прямо не встановлені для кредитора законом чи внутрішніми документами банку (п. 7 ч. 3 ст. 38 даного Закону).

Як було зазначено вище, 29.04.2015 між ПАТ "УПБ" (продавець) та ПАТ "Банк "Український капітал" (покупець) був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого продавець погоджується продати права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

За актом приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015, складеним між ПАТ "УПБ" та ПАТ "Банк "Український капітал", продавець передав, а покупець прийняв права вимоги, зазначені у додатку до акту, серед яких права вимоги за Кредитним договором №710 (позичальник - ТОВ "Надра Інтегровані Рішення"; заборгованість кредиту - 5 133 263,00 грн., проценти - 138 668,43 грн.); договори забезпечення - договір поруки №710-1 від 20.02.2013 та Іпотечний договір №2090; купівельна ціна - 5 396 480,81 грн.

Тобто, уклавши договір купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015, яким відповідачу 1 передано права вимоги за кредитним договором № 710 та договорами забезпечення, ПАТ "УПБ", якого постановою НБУ від 30.04.2015 №293/БТ віднесено до категорії проблемних, а на підставі постанови НБУ від 28.05.2015 №348 - до неплатоспроможних, надав відповідачу, як окремому кредитору переваги (пільги) перед іншими кредиторами банку, які (переваги) не встановлені для відповідача 1 законодавством чи внутрішніми документами, що підпадає під критерії нікчемності, визначені п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Колегія суддів зазначає, що ПАТ «УПБ» відчужені відповідачу 1 права вимоги кредитної заборгованості позичальника, який обслуговував свою заборгованість та генерував грошові потоки банку та мав забезпечення у вигляді іпотечного майна, можлива реалізація якого дала б змогу банку збільшити ліквідну масу та задовольнити за її рахунок вимоги кредиторів в порядку черговості. За рахунок прямого чи опосередкованого фінансування ПАТ "Банк "Український капітал", як окремому кредитору, надано перевагу у задоволенні своїх вимог перед іншими кредиторами, що існували до запровадження тимчасової адміністрації порівняно з умовами розрахунку в порядку черговості, визначеній Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29.05.2019 у справі № 910/939/16.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав, зокрема банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог.

При цьому, виходячи зі змісту наведеної норми, безоплатність має значення лише у випадку, коли банк здійснив відчуження майна. У випадку відмови від власних майнових вимог оплатність чи безоплатність відмови не впливає на вирішення питання про нікчемність правочину (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 914/1316/16 та від 13.06.2018 у справі № 916/1889/17, від 26.02.2019 у справі 916/3146/17).

Посилання позивача на той факт, що умови Договору купівлі-продажу передбачають безоплатну передачу ПАТ "Банк "Український капітал" майнових прав за кредитними договорами, оскільки фактичні розрахунки за даним договором відбулись зарахуванням зустрічних однорідних вимог шляхом повернення заборгованості ПАТ "УПБ" по міжбанківським угодам №Т10861USD від 27.04.2015 та №Т10861USD від 27.04.2015, колегія суддів відхиляє, оскільки міжбанківські SWAP-угоди обміну валюти та Договір купівлі-продажу є окремими самостійними правочинами, тоді як позивач належними та допустимими доказами не довів пов`язаності закриття угод №Т10861USD від 27.04.2015 та №Т10861USD від 27.04.2015 із вчиненням Договору купівлі-продажу. А тому дана обставина не може бути підставою нікчемності договору купівлі-продажу.

В той же час, колегія суддів встановила, що за нікчемним договором купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015, банк (кредитор) відмовився від власних майнових прав за договором іпотеки, який був укладений в забезпечення виконання зобов`язання боржника за кредитним договором. Тобто, банк втратив можливість задовольнити свої кредиторські вимоги за рахунок високоліквідного забезпечення (іпотеки).

А тому, з огляду на встановлені вище обставини, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачу 1, як окремому кредитору, було передано майно (майнові права) банку, через що ним отримано переваги, не встановлені для нього законодавством чи внутрішніми документами банку, а також те, що банк фактично відмовився від власних майнових вимог на предмет іпотеки, який був укладений в забезпечення виконання зобов`язання боржника за кредитним договором, що згідно з п.п. 1, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є ознаками нікчемності вчиненого правочину.

Вказане вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.10.2019 у справі № 910/11224/18.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем доведено належними, допустимими та достатніми доказами в розумінні ст. ст. 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність правових підстав для віднесення договору купівлі-продажу до нікчемних на підставі п.п. 1, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В той же час, як було встановлено вище, на підставі нікчемного договору купівлі-продажу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Войтовським Валентином Сергійовичем 06.05.2015 були внесені незаконні зміни до записів щодо обтяження предмету іпотеки за Іпотечним договором № 2090 в частині визначення іпотекодержателя з ПАТ "УПБ" на ПАТ "Банк "Український капітал".

В подальшому, 08.05.2019 на підставі нікчемного договору купівлі-продажу відповідачем 1 незаконно звернуто стягнення на іпотечне майно, про що державним реєстратором Комунального підприємства "Реєстратор" Столяровим Е.О. внесені відповідні рішення щодо державної реєстрації права власності на іпотечне майно за ПАТ "Банк "Український Капітал".

Твердження відповідача 1, що після звернення стягнення ПАТ "Банк "Український капітал" на предмет іпотеки та вчинення реєстрації права власності на нерухоме майно, іпотека і за її рахунок кредитне зобов`язання вважаються припиненими, а тому у позивача відсутнє порушене право на момент звернення із даним позовом до суду, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Нікчемність правочину означає, що правочин, як юридичний факт, з яким закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, не відбувся з моменту його вчинення (підписання).

За загальним принципом цивільного права, ніхто не може передати більше прав, ніж йому належать. Оскільки, як встановлено вище, договір купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015 є нікчемним, а тому він не створив у ПАТ "Банк "Український Капітал" прав кредитора за кредитним договором та прав іпотекодержателя за договором іпотеки, то ж такі права залишилися за ПАТ "УПБ".

Відповідно до частини 2 статті 527 ЦК України, кожна із сторін правочину має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором.

Оскільки ПАТ "Банк "Український Капітал" на підставі нікчемного договору купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015 не набув права кредитора, а тому вчинення в подальшому незаконного звернення в позасудовому порядку стягнення на іпотечне майно в рахунок погашення кредитної заборгованості не може бути підтвердженням припинення таких зобов`язань, оскільки таке виконання відбулось на користь неналежного кредитора.

Колегія суддів відзначає, що в результаті позасудового і протиправного звернення стягнення на предмет іпотеки за заявою неналежного кредитора, враховуючи наявні в матеріалах справи повідомлення і заперечення позивача щодо ринкової вартості предмету іпотеки у розмірі 106 253 000,00 грн., поєднаною з вимогою утриматися від дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за ціною нижчою ніж 106 253 000,00 грн., 08.05.2019 на підставі рішення реєстратора нерухомість вибула з володіння ПрАТ "Тутковський" поза його волею внаслідок зміни відомостей у державному реєстрі речових прав шляхом припинення запису про право власності на майно відносно ПрАТ "Тутковський" та реєстрації виникнення такого права власності у ПАТ "Банк "Український капітал".

Колегія суддів зазначає, що лише іпотекодавцю належать речові права на майно, яке було предметом Іпотечного договору, і яке забезпечувало належне виконання зобов`язань за кредитним договором.

Така особа має право на захист належних їй речових прав у разі їх порушення, невизнання або оспорення іншими особами.

А тому у даному випадку позивачем, як власником та іпотекодавцем нерухомого майна, було доведено наявність його порушеного права на момент звернення із позовом до суду, так як реєстрація ПАТ "Банк "Український капітал" іпотекодержателем та подальше звернення стягнення на іпотечне майно відбулось на користь неналежного кредитора, чим порушується право позивача, як володільця такого майна.

Згідно з частиною 1 та 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

У зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015 року, на підставі якого державним реєстратором 06.05.2015 були внесені записи до Державного реєстру про зміну іподекодержателя та 08.05.2019 - про реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством "Банк "Український капітал", є нікчемним в силу п.п. 1, 7 ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а тому є обґрунтованими позовні вимоги позивача про визнання недійсним рішень відповідних державних реєстраторів та про поновлення права власності позивача на нерухоме майно, шляхом поновлення відповідних записів у Державному реєстрі речових прав.

Водночас, у суді першої інстанції відповідачем 1 було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності стосовно позовних вимог позивача.

У відповідності до ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Згідно зі статтею 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (пункт 1), за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. (пункт 5).

Статтею 267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (пункт 3), сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (пункт 4).

Відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в ст. 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав.

Як вбачається із заявлених позовних вимог, позивач оскаржує рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича від 06.05.2015, рішення Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Комунального підприємства «Реєстратор» Столярова Едуарда Олеговича від 08.05.2019, а також заявлено вимогу про відновлення реєстрації права власності на нерухоме майно у зв`язку з нікчемністю договору купівлю-прав вимоги від 29.04.2015.

Колегією суддів встановлено, що 07.10.2015 на адресу позивача надійшов лист-повідомлення № 01-10/5090 від 28.09.2015 уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «УПБ», в якому останній повідомляв про нікчемність договору купівлі-продажу прав вимоги, акта приймання передачі до нього та всіх документів за операціями на підставі п.7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вказаного позивач не заперечує.

Тобто, про нікчемність договору купівлі-продажу позивачу стало відомо з 07.10.2015, тоді як із позовом позивач звернувся до суду 26.07.2019.

Отже, строк позовної давності за вимогами позивача про оскарження рішень державного реєстратора, вчинених 06.05.2015, є таким, що сплив.

В той же час, відповідно до положень ч. 5 ст. 267 Цивільного кодексу України якщо суд визнає поважним причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фінікарідов проти Кіпру" механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фінікарідов проти Кіпру").

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, фактичний пропуск строку позовної давності не є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки за наявності поважних причин такого пропуску, право позивача підлягає захисту у порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Господарським процесуальним кодексом України.

Слід звернути увагу, що саме внаслідок та після виконання нікчемного договору купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015 були вчинені реєстраційні дії щодо зміни в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно іпотекодержателя відповідного майна (з Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» на Публічне акціонерне товариство «Банк «Український капітал») та відповідач 1 звернув стягнення на предмет іпотеки.

Як зазначалося вище, відповідно витягу з протоколу № 47 від 27.08.2015 засідання комісії з перевірки договорів (інших правочинів) було виявлено нікчемність договору купівлі-продажу від 29.04.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Український Професійний Банк» та Публічним акціонерним товариством «Банк «Український капітал», а наказом тимчасової адміністрації ПАТ "УПБ" №243/Та від 28.08.2015, у зв`язку з виявленням нікчемних правочинів - Договору купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015, акту приймання-передачі прав вимоги за Договором купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015 наказано: 1) поновити в операційних системах ПАТ "УПБ" бухгалтерського обліку за рахунками з обліку кредиту за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №710 від 20.02.2013; 2) відновити нарахування процентів з 30.04.2015 за користування кредитом.

Проте, з моменту проведення перевірки і до 26.07.2019 (моменту подачі позову позивачем) факт нікчемності Договору купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015 року не визнавався та ігнорувався Публічним акціонерним товариством «Банк «Український капітал».

Вказане також підтверджується тим, що у жовтні 2015 Публічним акціонерним товариством «Банк «Український капітал» було подано позов до Окружного адміністративного суду міста Києва (справа № 826/24227/15) з вимогами до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрвни), третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про:

- визнати протиправними дії та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «УПБ» Пантіної Любов Олександрівни щодо визнання нікчемним договору купівлі-продажу прав вимоги від 29 квітня 2015 року, укладеного між ПАТ «УПБ» та ПАТ «Банк «УК», який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. та зареєстровано в реєстрі за № 1253;

- скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «УПБ» Пантіної Любов Олександрівни з приводу визнання нікчемним договору купівлі-продажу прав вимоги від 29 квітня 2015 року, укладеного між ПАТ «УПБ» та ПАТ «Банк «УК», який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. та зареєстровано в реєстрі за № 1253.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року, позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 05 лютого 2019 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 скасовано.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Український капітал» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним дій та рішення та скасування рішення закрито. Роз`яснено, що спір може бути розглянуто за правилами господарського судочинства.

Таким чином, до моменту прийняття остаточного рішення у справі № 826/24227/15 позивач не мав правової можливості для звернення із відповідним позовом.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів дійшла до висновку, що у позивача були наявні обставини, які унеможливлювали та істотно утруднювали своєчасне подання позову з причин, які від нього не залежали, зокрема через тривале провадження у справі № 826/24227/15.

Колегія суддів відзначає, що оскільки закон не наводить переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку пропуску строку позовної давності, то дане питання віднесено до компетенції суду, який розглядає судову справу по суті заявлених вимог. При цьому, поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим.

При цьому, як вже було зазначено вище, згідно ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

А тому колегія суддів дійшла до висновку про наявність обґрунтованих підстав визнати поважними причини пропуску позивачем позовної давності в частині позовних вимог про визнання недійсним рішень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, які були вчинені 06.05.2015.

В той же час, оскільки позовні вимоги позивача про визнання недійсним рішень Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Комунального підприємства «Реєстратор» Столярова Едуарда Олеговича від 08.05.2019, якими було здійснено державну реєстрацію права власності на іпотечне майно за відповідачем 1, та про відновлення реєстрації права власності на іпотечне майно за позивачем подані в межах загального строку позовної давності, а тому підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності до цих вимог не має.

Схожі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 910/10963/19.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд визнати недійсними рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, які були вчинені 06.05.2015, та Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Комунального підприємства «Реєстратор» Столярова Едуарда Олеговича від 08.05.2019.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній з 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Зміст зазначеної правової норми свідчить про те, що, на відміну від частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому слід відзначити, що стаття 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній з 16.01.2020) містить порядок здійснення державної реєстрації прав на нерухомість, відмінний від того, який існував на час виникнення спірних правовідносин.

Визначення позивачем у прохальній частині позовної заяви вимоги, як визнання недійсним рішення державних реєстраторів, а не скасування таких рішень, не змінює по суті заявлених позовних вимог, які направлені на поновлення прав позивача, як власника іпотечного майна шляхом виключення із реєстру записів стосовно незаконної реєстрації за відповідача 1 як іпотекодержателя майна та в подальшому реєстрації за останнім права власності на майно.

Відповідно до положень ст. 5 ГПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача шляхом скасування рішень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, від 06.05.2015, якими було здійснено заміну іпотекодержателя; скасування рішень Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Комунального підприємства «Реєстратор» Столярова Едуарда Олеговича від 08.05.2019, яким було здійснено державну реєстрацію права власності на іпотечне майно за ПАТ «Банк «Український капітал» та відновлення реєстрації права власності на іпотечне майно за позивачем, які є належним способом захисту прав у даному випадку.

Вказане вище узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.03.2021 у справі № 915/161/20.

Стосовно позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору, колегія суддів відмовляє в її задоволенні, однак з інших підстав, ніж були зазначені судом першої інстанції.

Так, звертаючись із позовною заявою третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору, ТОВ «Фінансова компанія «Сіфанта» заявлено вимоги про визнання права вимоги за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 710 від 20.02.2013, визнання іпотекодержателем та обтяжувачем майна за договором іпотеки від 16.04.2013, зобов`язання передати документи та скасування реєстраційних записів.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До способів захисту цивільних прав та інтересів належать, в тому числі, визнання права, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, в тому числі, шляхом: визнання наявності або відсутності прав, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Як було встановлено вище, 15.01.2020 ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" визначено переможцем відкритих торгів з продажу активів (майна) ПАТ "УПБ", про що складено протокол електронного аукціону №UA-EA-2020-01-09-000001-b.

24.02.2020 між ПАТ "УПБ" та ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" укладено відповідні договори купівлі-продажу № 80/1 та відступлення прав вимоги № 80, за умовами яких ПАТ "УПБ" відступило на користь ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" права вимоги до позичальників, які випливають з кредитних договорів та укладених в забезпечення їх виконання договорів, в т.ч. за кредитним договором №710 та договором іпотеки №2090.

В подальшому, на підставі договорів №07/19/03/2020/1 від 19.03.2020 та №06/19/03/2020/1 від 19.03.2020, а також договорів №20-03/1 від 20.03.2020 та №20-03/2 від 20.03.2020, відповідні права вимоги в т.ч. за кредитним договором №710 та договором іпотеки №2090 було відступлено на користь ТОВ "ФК "Сіфанта".

Згідно ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За приписами ст. 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд зазначає, що закон передбачає єдність основного зобов`язання та забезпечувальних зобов`язань, яка полягає у неможливості існування різних кредиторів за основним зобов`язанням та за похідними забезпечувальними зобов`язаннями.

Наведене свідчить про те, що у випадку заміни кредитора в основному зобов`язанні відбувається одночасна заміна кредитора у зобов`язанні, яким забезпечено виконання відповідного основного зобов`язання, та до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі переходять в права кредитора за забезпечувальними зобов`язаннями (з урахуванням норм ст. 514 Цивільного кодексу України).

Як встановлено вище, позовні вимоги позивача у даному спорі направлені на відновлення його майнових прав, як іпотекодавця та власника майна у зв`язку із незаконною реєстрацією ПАТ "Банк "Український капітал", як іпотекодержателя, та в подальшому незаконним зверненням стягнення відповідачем 1 на іпотечне майно.

В той же час, виходячи із позову третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору, його вимоги спрямовані на визнання такої особи належним кредитором за кредитним договором №710 та іпотекодержателем за договором іпотеки № 2090.

Колегія суддів відзначає, що відповідно до приписів ст. 49 ГПК України позовні вимоги третьої особи, яка подала позов, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що виник між сторонами.

В той же час, заявлені вимоги третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору про визнання права вимоги за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 710 від 20.02.2013, визнання іпотекодержателем та обтяжувачем майна за договором іпотеки від 16.04.2013, зобов`язання передати документи та скасування реєстраційних записів не є пов`язаними із предметом спору за вимогами позивача, оскільки предметом даного спору є відновлення прав іпотекодавця, як належного власника майна, тоді як третя особа фактично хоче захистити своє право кредитора та іпотекодержателя, до якого відповідно до договорів відступлення прав вимоги та купівлі-продажу перейшло таке право, що не узгоджується із приписами ст. 49, 180 ГПК України.

Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза предметом первісного позову, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні статті 49 ГПК України.

Вказане вище узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17.

Крім того, третьою особою із самостійними вимогами на предмет спору не доведено, що його право іпотекодержателя чи кредитора не визнається чи заперечується відповідачем, до якого останнім пред`явлений позов. Вимоги ТОВ "ФК "Сіфанта" про зобов`язання передати документи також випливають із вимог про визнання його кредитором за кредитним договором №710 та іпотекодержателем за договором іпотеки № 2090.

Також, ТОВ "ФК "Сіфанта" не доведено, яким чином позовні вимоги щодо скасування змін до записів про іпотеку, змін до запису про обтяження та поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про ПАТ «Український професійний банк», як іпотекодержателя та обтяжувача згідно договору іпотеки, призведуть до відновлення його порушеного права, з урахуванням підстав позову третьої особи та відсутності доказів не визнання права ТОВ "ФК "Сіфанта", як нового кредитора за спірним зобов`язанням.

Третьою особою не доведено, що державним реєстратором було відмовлено у проведенні реєстрації за ТОВ "ФК "Сіфанта" права іпотекодержателя відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Також, вимоги ТОВ "ФК "Сіфанта" щодо скасування записів про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та поновлення запису права власності за ПАТ «Тутковський» на об`єкти нерухомого майна, що є предметом договору іпотеки, направлені на захист порушеного права ПАТ «Тутковський», як власника такого майна, і саме позивач наділений правом звернутись із такою вимогою. Колегія суддів відзначає, що позивач реалізував своє право на звернення із такою вимогою під час пред`явлення позову у даній справі і така вимога позивача була задоволена судом апеляційної інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Тутковський" " підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 року у справі № 910/9980/19 - скасуванню з прийняттям нового про задоволення позовних вимог позивача.

В той же час, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Сіфанта» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 року у справі № 910/9980/19 в межах доводів та вимог задоволенню не підлягає, однак оскаржуване рішення підлягає зміні в мотивувальній частині стосовно підстав для відмови у задоволенні позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги позивача покладаються на відповідача 1 (ч. 8 ст. 129 ГПК України), а за подачу позову та апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Сіфанта» - на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Тутковський" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 року у справі № 910/9980/19 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 року у справі № 910/9980/19 в частині первісних позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Тутковський" задовольнити.

3. Скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, індексний номер: 21117553 від 06.05.2015 12:07:12 про внесення змін до запису про іпотеку: 695267 на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги, серія та номер: 1253, виданий 29.04.2015 про відступлення права та заміну іпотекодержателя: Публічне акціонерне товариство "Український Професійний Банк", на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», .

4. Скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, індексний номер: 21116752 від 06.05.2015 11:55:33 про внесення змін до запису про іпотеку: 694730 на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги, серія та номер: 1253, виданий 29.04.2015 про відступлення права та заміну іпотекодержателя: Публічне акціонерне товариство "Український Професійний Банк", на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», .

5. Скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, індексний номер: 21120298 від 06.05.2015 13:03:33 про внесення змін до запису про іпотеку: 694207 на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги, серія та номер: 1253, виданий 29.04.2015 про відступлення права та заміну іпотекодержателя: Публічне акціонерне товариство "Український Професійний Банк", на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», .

6. Скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, індексний номер: 21121742 від: 06.05.2015 13:35:26 про внесення змін до запису про іпотеку: 693615 на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги, серія та номер: 1253, виданий 29.04.2015 про відступлення права та заміну іпотекодержателя: Публічне акціонерне товариство "Український Професійний Банк", на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», .

7. Скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, індексний номер: 21121412 від: 06.05.2015 13:26:05 про внесення змін до запису про іпотеку: 692602 на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги, серія та номер: 1253, виданий 29.04.2015 про відступлення права та заміну іпотекодержателя: Публічне акціонерне товариство "Український Професійний Банк", на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», .

8. Скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, індексний номер: 21122164 від: 06.05.2015 13:48:13 про внесення змін до запису про іпотеку: 691124 на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги, серія та номер: 1253, виданий 29.04.2015 про відступлення права та заміну іпотекодержателя: Публічне акціонерне товариство "Український Професійний Банк", на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», .

9. Скасувати рішення Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Реєстратор" Столярова Едуарда Олеговича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46767529 від 08.05.2019 11:11:37, запис про право власності № 31457646, дата та час державної реєстрації: 08.05.2019 11:08:19, про державну реєстрацію права власності за ПАТ "Банк "Український Капітал", , на об`єкт нерухомого майна ГРП, загальною площею 36,00 кв.м., реєстраційний об`єкта нерухомого майна №0, розташований за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28; Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу прав вимоги, серія та номер: 1253, виданий 29.04.2015, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський В.С.; договір про внесення змін до іпотечного договору, серія та номер: 519, виданий 18.02.2015, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л.; іпотечний договір, серія та номер: 2090, виданий 16.04.2013, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л.

10. Скасувати рішення Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Реєстратор" Столярова Едуарда Олеговича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46767191 від 08.05.2019 11:03:50, запис про право власності № 31457310, дата, час державної реєстрації: 08.05.2019 11:02:50, про державну реєстрацію права власності за ПАТ "Банк "Український Капітал", , на об`єкт нерухомого майна: Насосна станція оборотного водопостачання (літера Ж) загальною площею 1039,10 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0, розташований за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28. Підстава виникнення власності: договір купівлі-продажу прав вимоги, серія та номер: 1253, виданий 29.04.2015, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський В.С.; договір про внесення змін до іпотечного договору, серія та номер: 519, виданий 18.02.2015. видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л.; іпотечний договір, серія та номер: 2090, виданий 16.04.2013, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л.

11. Скасувати рішення Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Реєстратор" Столярова Едуарда Олеговича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46766926 від 08.05.2019 10:58:00, запис про право власності: 31457082 Дата, час державної реєстрації: 08.05.2019 10:54:48, про державну реєстрацію права власності за ПАТ "Банк Український Капітал", , на об`єкт нерухомого майна: Склад сипучих матеріалів, загальною площею 60,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0, розташований за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28. Підстава виникнення власності: договір купівлі-продажу прав вимоги, серія та номер: 1253, виданий 29.04.2015, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський В.С.; договір про внесення змін до іпотечного договору, серія та номер: 519, виданий 18.02.2015, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л.; іпотечний договір, серія та номер: 2090, виданий 16.04.2013, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л.

12. Скасувати рішення Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Реєстратор" Столярова Едуарда Олеговича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46766068 від 08.05.2019 10:37:58, запис про право власності: 31456270 Дата, час державної реєстрації: 08.05.2019 10:34:37, про державну реєстрацію права власності за ПАТ"Банк країнський Капітал", , на об`єкт нерухомого майна: Естакада (з кранбалкою 5 т), загальною площею 84,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0, розташований за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28. Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу прав вимоги, серія та номер: 1253, виданий 29.04.2015, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський В.С.; договір про внесення змін до іпотечного договору, серія та номер: 519, виданий 18.02.2015, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л.; іпотечний договір, серія та номер: 2090, виданий 16.04.2013, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л.

13. Скасувати рішення Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Реєстратор" Столярова Едуарда Олеговича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46769370 від 08.05.2019 11:52:54, запис про право власності: 31459401, дата, час державної реєстрації: 08.05.2019 11:50:03, про державну реєстрацію права власності за ПАТ "Банк Український Капітал", , на об`єкт нерухомого майна: Виробничий одноповерховий корпус №2 (літера З), загальною площею 2 250,50 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №0, розташований за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28. Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу прав вимоги, та номер: 1253, виданий 29.04.2015, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський В.С.; договір про внесення змін до іпотечного договору, та номер: 519. виданий 18.02.2015, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л.; іпотечний договір, серія та номер: 2090, виданий 16.04.2013, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л.; та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності:

14. Скасувати рішення Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Реєстратор" Столярова Едуарда Олеговича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46769806 від 08.05.2019 12:03:09, запис про право власності: 31459788, дата, час державної реєстрації: 08.05.2019 11:58:53, про державну реєстрацію права власності за ПАТ "Банк Український Капітал", , на об`єкт нерухомого майна: майновий комплекс, загальною площею 8595,40 кв.м., який складається з: корпус "Б" зі вставкою «АВ» (літера Б), загальною площею 2 416,0 кв.м.; корпус "В" зі вставкою "ВГ"(літера В), загальною площею 2 461,0 кв.м.; корпус "Г" зі вставкою "ВГ"(літера Г), загальною площею 3 148,90 кв.м.; центральна котельня (літера Д), загальною площею 569,50 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №0, розташований за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28. Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу прав вимоги, серія та номер: 1253, виданий 29.04.2015, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський В.С.; договір про внесення змін до іпотечного договору, серія та номер: 519, виданий 18.02.2015, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л.; іпотечний договір, серія та номер: 2090, виданий 16.04.2013, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л.

15. Відновити реєстрацію (зареєструвати) права власності на нерухоме майно за Приватним акціонерним товариством "ТУТКОВСЬКИЙ", , на об`єкт нерухомого майна: ГРП, загальною площею 36,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №0, розташований за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28; підстава виникнення права власності: рішення суду, серія та номер: б/н, виданий 14.05.2008, видавник: Господарський суд міста Києва.

16. Відновити реєстрацію (зареєструвати) права власності на нерухоме майно за Приватним акціонерним товариством "ТУТКОВСЬКИЙ", , на об`єкт нерухомого майна: Насосна станція оборотного водопостачання (літера Ж), загальною площею 1039,10 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №0, розташований за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28. Підстава виникнення права власності: рішення суду, серія та номер: б/н, виданий 14.05.2008, видавник: Господарський суд міста Києва.

17. Відновити реєстрацію (зареєструвати) права власності на нерухоме майно за Приватним акціонерним товариством "ТУТКОВСЬКИЙ", , на об`єкт нерухомого майна: Склад сипучих матеріалів. Загальною площею 60,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №0, розташований за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28. Підстава виникнення права власності: рішення суду, серія та номер: б/н, виданий 14.05.2008, видавник: Господарський суд міста Києва.

18. Відновити реєстрацію (зареєструвати) права власності на нерухоме майно за Приватним акціонерним товариством "ТУТКОВСЬКИЙ", , на об`єкт нерухомого майна: Естакада (з кранбалкою 5 т), загальною площею 84,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №0, розташований за адресою: м. Київ. вул. Дубровицька, 28. Підстава виникнення права власності: рішення суду, серія та номер: б/н, виданий 14.05.2008, видавник: Господарський суд міста Києва.

19. Відновити реєстрацію (зареєструвати) права власності на нерухоме майно за Приватним акціонерним товариством "ТУТКОВСЬКИЙ", , на об`єкт нерухомого майна: Виробничий одноповерховий корпус №2 (літера З), загальною площею 2 250,50 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №0, розташований за адресою: м. Київ. вул. Дубровицька, 28. Підстава виникнення права власності: рішення суду, серія та номер: б/н, виданий 14.05.2008, видавник: Господарський суд міста Києва.

20. Відновити реєстрацію (зареєструвати) права власності на нерухоме майно за Приватним акціонерним товариством "ТУТКОВСЬКИЙ", , на об`єкт нерухомого майна: майновий комплекс, загальною площею 8595,40 кв.м., який складається з: корпус "Б" зі вставкою "АВ"(літера Б), загальною площею 2 416,0 кв.м.; корпус «В» зі вставкою «ВГ» (літера В), загальною площею 2 416,0 кв.м.; корпус «Г» зі вставкою «ВГ» (літера Г), загальною площею 3 148,90 кв.м.; центральна котельня (літера Д), загальною площею 569,50 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №0, розташований за адресою: м. Київ, вул. Дубровицька, 28. Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: б/н. виданий 11.01.2000, видавник: Київська міська державна адміністрація Головне управління майном.

21. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" (03062, місто Київ, ПРОСПЕКТ ПЕРЕМОГИ, будинок 67, код 22868414) на користь Приватного акціонерного товариства "Тутковський" (04114, місто Київ, ВУЛИЦЯ ДУБРОВИЦЬКА, будинок 28, код 01431334) 34 578,00 грн. судового збору за подачу позовної заяви та 51 867,00 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

22. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 року у справі № 910/9980/19 залишити без задоволення.

23. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 в частині позовних вимог третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

24. Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 в частині позовних вимог третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору залишити без змін.

25. Судовий збір за подання Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіфанта" позовної заяви та апеляційної скарги покласти на апелянта.

25. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

26. Матеріали справи № 910/9980/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 16.07.2021

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Л.В. Кропивна