РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.07.2021Справа № 910/7974/21
За позовом Державного підприємства "ЕНЕРГОРИНОК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард"

про стягнення 51120 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард" (далі - відповідач) на користь Державного підприємства "ЕНЕРГОРИНОК" (далі - позивач) штрафу у сумі 51120 грн. за невиконання відповідачем умов договору постачання та передачі у власніть нафти і дистиляти №МК-001522 від 19.06.2020.

Вимоги позову мотивовані тим, що за умовами вищевказаного договору позивачем було придбано у відповідача товар у вигляді нафти і дистиляти, який відповідач зобов`язався надати позивачу по талонам в будь-який час на відповідних АЗС відповідача. Однак, в порушення умов договору працівниками АЗС відповідача було відмовлено у наданні палива автомобілям позивача по талонам.

У відзив на позов відповідач заперечив проти вимог позову, оскільки вважає, що призупинення відпуску пального столося без жодного умислу або вини відповідача, крім того відповідач повідомляв своїх контрагентів щодо тимчасового блокування операцій по відпуску пального. Відповідач вважає, що позивач зловживає своїми правами та безпідставно заявляє до стягнення штраф, що в свою чергу може заподіяти шкоду інтересам відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

19.06.2020 між Державним підприємством «Енергоринок» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мотто Кард» (постачальник) укладено договір постачання та передачі у власність нафти і дистиляти №МК-001522 (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити Нафта і дистиляти (Бензин А-95 Євро-5 у відпускних картках (талонах) (далі - товар) відповідно до умов цього Договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками і діє до 30.06.2020 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 9.1 Договору).

Відповідно до п. 1.4 Договору з моменту переходу до покупця права власності на товар та до моменту його фактичного отримання на АЗС, товар перебуває на відповідальному безкоштовному зберіганні постачальника.

Загальна вартість товару, що поставляється за цим договором, зазначена у специфікації (додаток№1 до Договору) встановлюється у національній валюті України - гривні і складає 153360 грн. з ПДВ (п. 2.1 Договору).

Як визначено п. 2.2 та п. 2.4 Договору, умови розрахунків - попередня оплата. Покупець зобов`язується шляхом безготівкового перерахування грошових коштів оплатити 100% загальної вартості товару, зазначеної в рахунку-фактурі, протягом 5 банківських днів з дати отримання рахунку-фактури від постачальника. Рахунок-фактура надається постачальником покупцю протягом 3 робочих днів з дати підписання договору.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вищезазначених пунктів Договору, відповідач надав рахунок №Т00001318 від 22.06.2020 на оплату, який позивачем оплачено, що підтверджується платіжним дорученням від 23.06.2020 №473.

Відповідно до п. 3.1 Договору товар поставляється постачальником шляхом заправки автомобілів покупця на АЗС постачальника після пред`явлення відпускної облікової картки (талону). Перелік АЗС постачальника встановлено у Додатку №3 до Договору.

На виконання п. 3.2 Договору між сторонами складено акт прийом-передачі товару від 23.06.2020, яким підтверджено передачу відпускних облікових карток (талонів), копія якого наявна у справі.

Відповідно до п. 4.2.3 Договору визначено, що постачальник зобов`язаний забезпечити цілодобову та безперебійну заправку автомобілів покупця, включаючи суботу, неділю та святкові дні на власних АЗС та/або АЗС партнерів.

Перелік АЗС постачальника викладено у Додатку №3 до Договору від 19.06.2020.

Позивач зазначає, що у період з 11.03.2021 по 16.03.2021 на АЗС відповідача було відмовлено у заправці автомобілів позивача паливом по талонам, які видані за Договором, а саме:

- 11.03.2021 на АЗС постачальника за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, 12, працівниками вказаної АЗС було відмовлено в заправці автомобіля ДП «Енергоринок» (державний номерний знак НОМЕР_1 ). За вказаним вище фактом порушення договірних зобов`язань складено відповідний акт від 11.03.2021 №1, який працівники АЗС відмовились підписати;

- 11.03.2021 було відмовлено в заправці автомобіля ДП «Енергоринок» (державний номерний знак НОМЕР_2 ) на АЗС відповідача за адресою: м. Київ, вул. Іллєнка, 50. За вказаним фактом також було складено акт від 11.03.2021 №2, який працівники АЗС відмовились підписати;

- 12.03.2021 на АЗС Постачальника за адресою: м. Київ, вул. Волинська, 68А, працівниками АЗС відповідача було відмовлено в заправці автомобіля ДП «Енергоринок» (державний номерний знак НОМЕР_2 ). За вказаним фактом складено відповідний акт від 12.03.2021 №3, який працівники АЗС відмовились підписати.

- 16.03.2021 на АЗС відповідача за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, 12, працівниками вказаної АЗС було відмовлено в заправці автомобіля ДП «Енергоринок» (державний номерний знак НОМЕР_3 ). За вказаним вище фактом порушення договірних зобов`язань складено відповідний акт від 16.03.2021 №4, який працівники АЗС відмовились підписати.

Позивач вказує, що всі вищезазначені акти, після відмови та підписання на місці, додатково були направлені на адресу відповідача супровідними листами від 11.03.2021 №01/22-875, від 12.03.2021 №01/22-883, від 12.03.2021 №01/22-884 та від 17.03.2021 №01/47-910, на підтвердження чого надано копії відповідних документів.

Також, на підтвердження факту відмови працівниками АЗС відповідача у підписанні актів про відмову від заправки пальним автомобілів позивача по талонам виданим за Договором, які складені на місці події від 11.03.2021 №1 та №2, від 12.03.2021 №3 та від 16.03.2021 №4 позивачем до позову були надані заяви свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які засвідчені приватним нотаріусом КМНО Татаріновою О.В. 19.04.2021 у реєстрі за №№202, 203, 204 та 12.05.2021 у реєстрі за №№ 223, 224.

Відповідно до п. 5.4 Договору за кожен факт невиконання або неналежного виконання сторонами зобов`язань за цим Договором, сторона, яка порушила умови цього Договору, сплачує на користь іншої сторони штраф у розмірі 10% від вартості цього Договору та відшкодовує заподіяні нею збитки.

Позивач зазначає, що оскільки за умовами Договору його ціна становить 127800 грн. без ПДВ, то за кожен факт невиконання відповідачем умов Договору, підлягає нарахуванню штраф у розмірі 12780 грн., а за чотири порушення - 51120 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем було направлено на адресу відповідача: претензію від 16.03.2021 №01/22-891 про сплату штрафу в сумі 12780 грн. за фактом невиконання 11.03.2021 за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, 12 договірних зобов`язань; претензію від 16.03.2021 №01/22-892 про сплату штрафу в сумі 12780 грн. за фактом невиконання 11.03.2021 за адресою: м. Київ, вул. Іллєнка, 50 договірних зобов`язань; претензію від 16.03.2021 №01/22-893 про сплату штрафу в сумі 12780 грн. за фактом невиконання 12.03.2021 за адресою: м. Київ, вул. Волинська, 68-А договірних зобов`язань; претензію від 18.03.2021 №01/47-914 про сплату штрафу в сумі 12780,00 грн. за фактом невиконання 16.03.2021 за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, 12 договірних зобов`язань.

Оскільки відповідачем не було сплачено виставлені позивачем штрафи за порушення виконання зобов`язань за Договором загалом у сумі 51120 грн., то останній звернувся до суду із вказаним позовом.

Заперечуючи проти вимог позовної заяви відповідач зазначає, що через втручання сторонніх осіб до системи генерування штрих-кодів до бланків-дозволів, на підставі яких відбуваються у подальшому відпуск пального на АЗС, виявлення випадків задвоєння у системі деяких бланків-дозволів, за яким відбувався відпуск пального, наявності загрози подальших випадків використання задвоєних бланків-дозволів, у тому числі у додатках партнерів, які трансформують їх у QR-код листом відповідача від 09.03.2021 шляхом розсилки на електронні пошти контрагентів, останніх було повідомлено, що тимчасово блокуються операції щодо відпуску пального за бланками-дозволами (талонами) з 17.30 год. 09.03.2021 для подальшого проведення інвентаризації у зв`язку з неправомірним дублюванням/підробленням бланків-дозволів, та додатково повідомлено, що після 19.03.2021 ситуація щодо постачання пального згідно договірних умов буде поновлено.

Крім того, відповідач звертає увагу на те, що вищезазначений випадок, ураховуючи його масштабність - відпуск пального по бланках-дозволах було тимчасово припинено на всіх АЗС, що працюють під брендом «MOTTO», які присутні у більшості областей території держави, не пройшов поза увагою засоби масової інформації, на сайті www.nefterrynok.info було опубліковано новину щодо усунення наслідків злому системи по обслуговуванню талонів MOTTO, роздруківка з сайту нафторинок додано з відзивом.

Відповідач не погоджується із твердженням позивача стосовно того, що працівниками АЗС було безпідставно відмовлено у підписанні актів про відмову від відпуску пального, оскільки вони не є співробітниками TOB «МОТТО КАРД», не наділені відповідними повноваженнями щодо підписання від імені TOB «МОТТО КАРД» будь-якої документації.

Крім того, відповідач вважає дії позивача у вигляді заявлення до стягнення штрафу являються зловживанням прав та порушують права відповідача.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 662 Цивільного кодексу України зазначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як було зазначено раніше, за умовами п. 4.2.3 Договору постачальник зобов`язаний забезпечити цілодобову та безперебійну заправку автомобілів покупця, включаючи суботу, неділю та святкові дні на власних АЗС та/або АЗС партнерів.

Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідачем було порушено умови Договору та чотири рази відмовлено позивачу у отриманні ним оплаченого раніше товару шляхом відмови у заправленні автомобілів пальним по талонам виданим відповідачем, що підтверджується відповідними копіями актів та заявами свідків.

Суд не погоджується із запереченнями відповідача, що обставини через які працівниками АЗС було відмовлено у наданні автомобілям позивача пального, не залежали від відповідача, бо саме відповідач надав позивачу спеціальні талони за якими мало видаватися пальне, що підтверджується актом приймання-передачі товару від 23.06.2020, а стороннє втручання в систему генерування штрих-кодів до бланків-дозволів (талонів) не мало вплинути на виконання відповідачем своїх обов`язків перед позивачем за Договором.

Твердження відповідача стосовно того, що позивач жодного разу не звернувся до відповідача з пропозицією підписання таких актів відхиляється, адже позивачем надані копії опису у цінний лист на підтвердження направлення на адресу відповідача відповідних актів.

Також, не знаходять свого підтвердження і пояснення відповідача, що ним було повідомлено позивача листом від 09.03.2021 про тимчасове блокування операції щодо відпуску пального за бланками-дозволами (талонами) з 17.30 год. 09.03.2021 шляхом направлення на електронну адресу позивача цього листа. Матеріали справи не містять підтвердження надсилання цього листа позивачу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків.

Зі змісту частин 1, 2, 4 ст. 218 ГК України вбачається, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

Таким чином, оскільки відповідачем було порушено зобов`язання за Договором, зокрема, щодо виконання ним п. 3.1 Договору, то позивачем правомірно було здійснено нарахування штрафу передбаченого умовами п. 5.4 Договору в сумі 51120 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 76, ст. 78, ст. 79 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Поивачем доведено належними та допустимими доказами факт того, що відповідачем було порушено зобов`язання за Договором шляхом відмови у наданні пального по талонам, що відповідачем не спростовано, а отже з останнього підлягає стягненню штраф за кожне порушення такого зобовязання разом у сумі 51120 грн.

Судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард" (01042, м. Київ, бул. Марії Приймаченко, будинок 1/27, офіс 105; ідентифікаційний код 39711536) на користь Державного підприємства "ЕНЕРГОРИНОК" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 27; ідентифікаційний код 21515381) 51120 (п`ятдесят одну тисячу сто двадцять) грн. штрафу, а також 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків