ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року

м. Київ

Справа № 922/4053/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Мамалуй О.О.

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду Харківської області

(суддя - Калантай М.В.)

від 27.07.2020

та постанову Східного апеляційного господарського суду

(головуючий суддя - Істоміна О.А.; судді: Барбашова С.В., Пелипенко Н.М.)

від 05.11.2020

у справі № 922/4053/19

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз"

про стягнення 243 288 817,20 грн,

за участю представників учасників справи:

позивача - Болдін В.В.

відповідача - Богдан С.В.

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз") звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" (далі - АТ "Харківміськгаз") про стягнення 243 288 817,20 грн, з яких: 208 212 655,25 грн заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 25 478 617,55 грн пені, 2 219 860,27 грн 3% річних, 7 377 684,13 грн інфляційних втрат.

1.2. В обґрунтування позовних вимог АТ "Укртрансгаз" посилається на неналежне виконання АТ "Харківміськгаз" зобов`язань щодо оплати послуг балансування негативних місячних небалансів природного газу за період липень 2018 року - лютий 2019 року відповідно до умов договору транспортування природного газу № від 17.12.2019 та Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2493 від 30.09.2015.

2. Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Харківської області від 27.07.2020 у справі №922/4053/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

2.2. Рішення місцевого господарського суду мотивовано недоведеністю позовних вимог в частині обсягу наданих відповідачу послуг балансування, а також АТ "Укртрансгаз" безпідставно застосовано коефіцієнт компенсації в розмірі 1,2. В даному випадку АТ "Укртрансгаз" не доведено правомірності здійсненого ним розрахунку заборгованості відповідача за послуги балансування за спірний період. В зв`язку з не доведенням АТ "Укртрансгаз" порушення АТ "Харківміськгаз" умов договору щодо послуг балансування та незадоволенням позову в частині стягнення основної заборгованості, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення нарахованих сум пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Також як на преюдиціальний факт, місцевий господарський суд послався на обставини, встановлені при розгляді справи №910/7339/19, а саме облік послуг транспортування, до складу яких входять і послуги балансування обсягів природного газу (пункти 2.1 та 2.3 договору) у період з січня 2018 року по квітень 2019 року було здійснено АТ "Укртрансгаз" на підставі приладів обліку, які не передбачені умовами додатку №3 до договору, були неналежним чином введені в експлуатацію і не прийняті в експлуатацію АТ "Харківміськгаз", що призвело до розбіжностей у визначенні обсягів протранспортованого газу.

2.3. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.11.2020 рішення Господарського суду Харківської області від 27.07.2020 у справі №922/4053/19 залишено без змін.

2.4. Суд апеляційної інстанції погодився із висновками місцевого господарського суду та зазначив, що здійснюючи нарахування за послуги балансування, АТ "Укртрансгаз" не доведено належними та допустимими доказами який саме обсяг послуг балансування було надано АТ "Харківміськгаз" за умовами договору. При цьому суд апеляційної інстанції також зазначив, що весь обсяг протранспортованого газу має здійснюватися виключно за допомогою комерційних вузлів обліку газу, зазначеними у додатку №3 і використання будь-яких інших приладів обліку є неправомірним та дані таких приладів не можуть бути прийняті судом як доказ надання послуг саме за укладеними між сторонами договором.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Харківської області від 27.07.2020 та постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.11.2020 у справі №922/4053/19, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані рішення місцевого суду та постанову суду апеляційної інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

3.2. Підставами касаційного оскарження Акціонерне товариство "Укртрансгаз" визначило пункти 1, 2, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

3.4. Акціонерне товариство "Укртрансгаз" згідно із пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України зазначив, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права, а саме: пункт 4 і підпункт 2 пункту 7 глави 3 Розділу XIV Кодексу Газотранспортної системи та статті 526, 530, 536, 614, 629 Цивільного кодексу України без урахування висновку щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 23.04.2019 у справі №910/20912/17.

Також посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 18.06.2019 у справі №912/1558/18, від 14.11.2019 у справі №904/2732/18, від 14.07.2020 у справі №923/1064/18, від 13.08.2019 у справі №925/352/18.

Крім того, вважає, що посилання суду апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові на обставини (які на його думку є преюдиціальними фактами), встановлені судовими рішеннями у справах № 916/1807/16 та № 922/1382/18, як в тому числі на підставу мотивування прийняття оскаржуваної постанови про відмову в позові є помилковим та такими, що не відповідають принципам визначеними статтею 75 Господарського процесуального кодексу України, суперечать висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 16.01.2020 у справі №910/11470/18, від 18.02.2020 у справі №915/420/19, від 28.01.2020 у справі №917/1335/18.

3.5. Згідно із пунктом 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

3.6. Підставою касаційного оскарження AT "Укртрансгаз" відповідно до пункту 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України зазначає необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №916/1807/16 щодо питання застосування коефіцієнту 1,2 до спірних правовідносин та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

3.7. Згідно із пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

3.8. АТ "Укртрансгаз" зазначає, що постанова оскаржується з підстав, передбачених пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з тим, що судами не досліджено належним чином зібрані у справі докази, а саме: алокації (звіти) AT "Харківміськгаз" про поділ фактичного обсягу природного газу за липень - листопад 2018 року, електронні файли AT "Харківміськгаз" (з цифровим підписом) про поділ фактичного обсягу природного газу за грудень 2018 року, січень - лютий 2019 року та акти приймання - передачі природного газу, які підписані між позивачем та відповідачем (з боку відповідача з зауваженнями щодо приймання-передачі обсягів природного газу).

Також вважає, що лист голови НКРЕКП від 25.03.2016 № 2840/16-3/7-16 є неналежним та необґрунтованим доказом, оскільки такий лист видано без відповідних законних повноважень голови НКРЕКП та з порушенням порядку діяльності НКРЕКП, передбаченого Законом України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", внаслідок чого такий лист не може бути оцінений судом як доказ у даній справі, оскільки він не відповідає вимогам, передбаченим статтями 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

3.9. У відзиві на касаційну скаргу АТ "Харківміськгаз" проти вимог останньої заперечує з підстав, викладених у ньому та просить касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення місцевого суду та постанову суду апеляційної інстанції без змін.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Між АТ "Укртрансгаз", як оператором, та АТ "Харківміськгаз", як замовником, 17.12.2015 укладено договір транспортування природного газу №, за умовами якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

За умовами зазначеного договору про транспортування природного газу:

- послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015 (Кодекс ГТС, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), з урахуванням особливостей, передбачених цим договором (пункт 2.2);

- послуги, які можуть бути надані відповідачу за цим договором є, зокрема, послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (пункт 2.3);

- замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі (пункт 2.6);

- оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів (пункт 2.7);

- замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг (пункт 4.1);

- порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюються сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього договору (пункт 5.1);

- окремим додатком 3 до договору між оператором та замовником, який є оператором газорозподільної системи/прямим споживачем/газовидобувним підприємством/ виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника (пункт 5.4);

- на кожну фізичну точку входу/виходу до/з газотранспортної системи складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків газу через вузол обліку природного газу (ВОГ), його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) (пункт 5.5);

- у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу ГТС в строк до 12 (дванадцятого) числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу (пункт 9.1);

- вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою, в якій зазначається коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1 (пункт 9.2);

- оператор до 14 (чотирнадцятого) числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 (п`яти) банківських днів (пункт 9.4);

- розбіжності щодо вартості послуг балансування підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість послуг балансування, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 9.4 цього договору, визначається за даними оператора (пункт 9.5);

- послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу ГТС та розділу 9 цього договору (пункт 11.4);

- в разі порушення відповідачем строків оплати, передбачених цим договором, відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (пункт 13.5).

АТ "Укртрансгаз", здійснивши процедуру алокації, встановив наявність у АТ "Харківміськгаз" негативних місячних небалансів природного газу, які, за твердженням АТ "Укртрансгаз", виникли у відповідача внаслідок безпідставного відбору ним з газотранспортної системи природного газу для покриття його власних виробничо-технічних витрат без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи та внаслідок несанкціонованих відборів з газорозподільної системи відповідача природного газу споживачами.

Як стверджує АТ "Укртрансгаз", АТ "Харківміськгаз" не було вжито заходів щодо самостійного врегулювання негативного місячного небалансу за вказаний період в порядку, встановленому Кодексом ГТС, у зв`язку з чим, АТ "Укртрансгаз", як оператор ГТС, надав АТ "Харківміськгаз" послуги балансування для врегулювання небалансів за вказані періоди на загальну суму 208 212 655,25 гривень.

АТ "Укртрансгаз" для оформлення наданих послуг склав односторонні акти про надання послуг балансування з додатками до таких актів, в яких зазначено розрахунок вартості послуг балансування та рахунки на оплату послуг, а саме:

№07-18--БАЛАНС від 31.07.2018 за липень 2018 на суму 11 211 285,19 грн (880,183 тис. куб. м.),

№08-18--БАЛАНС від 30.08.2018 за серпень 2018 на суму 11 278 409,42 грн (785,019 тис. куб. м.),

№09-18--БАЛАНС від 30.09.2018 за вересень 2018 на суму 17 721 908,83 грн (1 106,716 тис. куб. м.),

№10-18--БАЛАНС від 31.10.2018 за жовтень 2018 на суму 2 963 949,12 грн (200,000 тис. куб. м.),

№11-18--БАЛАНС від 30.11.2018 за листопад 2018 на суму 6 922 838,66 грн (500,201 тис. куб. м.),

№12-18--БАЛАНС від 31.12.2018 за грудень 2018 на суму 19 138 445,33 грн (1 422,665 тис. куб. м.),

№01-19--БАЛАНС від 31.01.2019 за січень 2019 на суму 79 677 062,57 грн (6 313,410 тис. куб. м.),

№02-19--БАЛАНС від 28.02.2019 за лютий 2019 на суму 59 311 755,89 грн (5 567,864 тис. куб.м),

що були надіслані відповідачу разом з рахунками на оплату та звітами по точкам входу/виходу відповідними супровідними листами.

Відповідно до пункту 9.4 договору з моменту отримання відповідачем вказаних актів, рахунків на оплату та звітів по точкам входу/виходу у відповідача виникли зобов`язання здійснити оплату таких послуг у строк, що не перевищує 5 (п`яти) банківських днів з дня отримання зазначених документів.

Зважаючи на те, що АТ "Харківміськгаз" у встановлений договором строк не оплатив заборгованість за послуги балансування на загальну суму 208 212 655,25 грн, АТ "Укртрансгаз" звернувся до Господарського суду Харківської області за захистом свого порушеного права. Окрім основної заборгованості за послуги балансування, АТ "Укртрансгаз" на підставі частини другої статті 625 Цивільного кодексу України заявив до стягнення на свою користь 25 478 617,55 грн пені, а також 2 219 860,27 грн 3% річних та 7 377 684,13 грн інфляційних втрат.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

5.1. Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.2. Акціонерне товариство "Укртрансгаз" згідно із пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України зазначив, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права, а саме: пункт 4 і підпункт 2 пункту 7 глави 3 Розділу XIV Кодексу Газотранспортної системи та статті 526, 530, 536, 614, 629 Цивільного кодексу України без урахування висновку щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 23.04.2019 у справі №910/20912/17.

У контексті статті 287 господарського процесуального кодексу України для встановлення подібності правовідносин враховується склад таких правовідносин, а саме: суб`єкт, об`єкт та зміст (взаємні права та обов`язки). Разом з тим наявності простої тотожності цих трьох критеріїв замало і врахування лише їх не завжди є правильним. Тому, судова практика визнає судовими рішеннями у подібних правовідносинах такі рішення, де подібними є: 1) предмети спору, 2) підстави позову, 3) зміст позовних вимог, 4) встановлені судом фактичні обставини, а також має місце 5) однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Зазначена норма процесуального права спрямована на формування усталеної судової практики вирішення господарських спорів, що виникають з подібних правовідносин, а її застосування судом касаційної інстанції свідчитиме про дотримання принципу правової визначеності.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).

Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 №910/17999/16; пункт 40 постанови від 25.04.2018 №910/24257/16). Такі ж висновки були викладені і в постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі №910/8956/15 та від 13.09.2017 у справі №923/682/16.

При цьому, під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/719/19, пункт 5.5 постанови від 19.06.2018 у справі №922/2383/16).

5.3. Верховний Суд, проаналізувавши судові рішення, висновки яких, на думку скаржника, не були враховані судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови, встановив таке.

5.4. У справі, що переглядається, предметом спору є матеріально-правова вимога про АТ "Укртрансгаз" до АТ "Харківміськгаз" стягнення 243 288 817,20 грн, з яких: 208 212 655,25 грн заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 25 478 617,55 грн пені, 2 219 860,27 грн 3% річних, 7 377 684,13 грн інфляційних втрат.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що здійснюючи нарахування за послуги балансування, АТ "Укртрансгаз" не доведено належними та допустимими доказами який саме обсяг послуг балансування було надано АТ "Харківміськгаз" за умовами договору. При цьому судами враховано обставини, встановлені при розгляді справи №910/7339/19, а саме здійснення позивачем всього обліку протранспортованого газу протягом липня 2018 - лютого 2019 (спірний період у справі №922/4053/19) було здійснено з порушенням умов договору, тобто облік послуг транспортування, до складу яких входять і послуги балансування обсягів природного газу (пункти 2.1 та 2.3 договору) у період з січня 2018 року по квітень 2019 року було здійснено АТ "Укртрансгаз" на підставі приладів обліку, які не передбачені умовами додатку №3 до договору, були неналежним чином введені в експлуатацію і не прийняті в експлуатацію АТ "Харківміськгаз", що призвело до розбіжностей у визначенні обсягів протранспортованого газу.

Крім того, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що в порушення вимог пункту 4 глави 4 розділу 14 Кодексу газотранспортної системи звіти про надані послуги балансування за періоди липень-грудень 2018 року та січень-лютий 2019 року не містять деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу, по яких неможливо з`ясувати складові (деталізацію по споживачах замовника послуг з транспортування) обсягів небалансу та суми нарахувань по споживачах замовника послуг транспортування.

У справі №910/20912/17 ПАТ "Укртрансгаз" звернулося з позовом до ТОВ "Облгазпостач" про стягнення 26 642 408,68 грн заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу та нарахованих на суму заборгованості сум пені, інфляційних втрат та 3% річних. В обґрунтування позовних вимог ПАТ "Укртрансгаз" зазначив, що ним здійснено процедуру алокації за вересень 2016 року по ТОВ "Облгазпостач", згідно з якою встановлено, що відповідач як замовник послуг з транспортування за вказаний розрахунковий період відібрав з газотранспортної системи на точці виходу обсяг природного газу більший, ніж ним було подано для транспортування в точці входу до газотранспортної системи, оскільки не підтвердилося подання замовником до газотранспортної системи через віртуальну точку входу 2510 тис.куб.м. природного газу з ресурсу спільної діяльності за договором про спільну діяльність, укладеним між ПАТ "Укргазвидобування" та ТОВ "Карпатнадраінвест", внаслідок чого у відповідача виник негативний місячний небаланс у вересні 2016 року в обсязі 2510 тис.куб.м.

ТОВ "Облгазпостач", в свою чергу, подало зустрічний позов до ПАТ "Укртрансгаз" про визнання недійсним правочин з 30.09.2016 - дня його вчинення ПАТ "Укртрансгаз", який в односторонньому порядку документально оформлено актом про надання послуг балансування обсягів природного газу від 30.09.2016, коригуючим актом від 24.10.2016 про надання послуг балансування обсягів природного газу; визнання недійсним господарське зобов`язання з 20.10.2016 - дня його виникнення у ТОВ "Облгазпостач" щодо оплати послуг балансування обсягів природного газу у вересні 2016; зобов`язання ПАТ "Укртрансгаз" по замовнику послуг транспортування - ТОВ "Облгазпостач" відновити в комерційному обліку центрального диспетчерського департаменту ПАТ "Укртрансгаз" обсяг 2510 тис.куб.м. природного газу за вересень 2016 року, що підтверджений згідно номінацій з ресурсу договору спільної діяльності. В обґрунтування зустрічних позовних вимог ТОВ "Облгазпостач" зазначило, що в межах дії договору ПАТ "Укртрансгаз" безпідставно та протиправно встановило за вересень 2016 року фактично неіснуючий негативний обсяг небалансу.

Рішення та постанова мотивовані положеннями статей 1, 35 Закону України "Про ринок природного газу", пункту 4 Глави 1 і пункту 1 Глави 2 Розділу ХІІ, пункту 2 Глави 1, пунктів 1-2 Глави 3 Розділу XIV Кодексу ГТС, та статей 73, 74, 76, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, з посиланням на які суди дійшли висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на недоведеність оператором належними і допустимими доказами підстав як для здійснення ним фізичного балансування газотранспортної системи за вересень 2016 року, так і для визначення з дотриманням встановленого законодавством порядку обсягу негативного місячного небалансу товариства за спірний період в 2510,000тис. куб.м., понесення позивачем у зв`язку з цим реальних витрат. При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів). Зазначені висновки судів попередніх інстанцій у справі №910/20912/17 підтримав і Верховний Суд у постанові від 23.04.2019, вказавши про недотримання ПАТ "Укртрансгаз" встановленого законодавством та умовами договору порядку врегулювання негативного місячного небалансу за вересень 2016 року.

З огляду на викладене, постанова Верховного Суду у справі №910/20912/17 ухвалена за інших фактичних обставин справи, що формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, аніж у справі, яка переглядається, що свідчить про неподібність правовідносин у них.

5.5. Також посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 18.06.2019 у справі №912/1558/18, від 14.11.2019 у справі №904/2732/18, від 14.07.2020 у справі №923/1064/18, від 13.08.2019 у справі №925/352/18, в яких судами задоволено позовні вимоги АТ "Укртрансгаз" щодо стягнення вартості послуг балансування, наданих оператором газотранспортної системи замовнику послуг транспортування - оператору газорозподільної системи - за наслідком відбору оператором газорозподільної системи з газотранспортної системи обсягів природного газу на ВТВ (виробничо-технологічні витрати) без подання таких обсягів до газотранспортної системи.

У справі №912/1558/18 АТ "Укртрансгаз" звернувся із позовом до ВАТ по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" про стягнення заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу за договором транспортування та нарахованих на заборгованість сум пені, 3% річних та інфляційних втрат. Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 15.11.2018, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.03.2019, позовні вимоги задоволено частково. Рішення судів попередніх інстанцій у частині задоволених позовних вимог обґрунтовані тим, що відповідачем було порушено умови договору в частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг балансування обсягів природного газу, а в частині відмови у задоволенні позовних вимог - тим, що обставини надання відповідачу вказаних послуг за грудень 2017 року позивачем не доведені, а також, що в матеріалах справи відсутні докази вручення відповідачу листа від 16.01.2017 № 424/2, яким на його адресу позивачем направлялися акти надання послуг балансування за жовтень-листопад 2016 року, що свідчить про неможливість встановити початок періоду прострочення виконання відповідачем обов`язків з оплати послуг за цей період та відсутність підстав для стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Стосовно негативного місячного небалансу в період квітень-листопад 2017 року, який утворився внаслідок відбору природного газу самим відповідачем з точки виходу з газотранспортної системи для власних виробничих потреб, відповідачем не заперечено.

Верховний Суд, скасовуючи судові рішення та направляючи справу №912/1558/18 на новий розгляд виходив з того, що з урахуванням положень розпоряджень Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року" суди попередніх інстанцій мали належним чином встановити (на підставі відповідних доказів): чи мав місце несанкціонований відбір природного газу за спірний період відповідними споживачами, а саме ДП "Кіровоградтепло" та КП "Теплоенергетик"; чи був відповідач у спірний період оператором ГРС стосовно вказаних споживачів, та, у разі підтвердження несанкціонованого відбору природного газу згаданими підприємствами, - наявність підстав для віднесення відповідного обсягу природного газу в алокацію на відповідача; чи підтверджується належними та допустимими доказами надання позивачем послуг балансування відповідачу в спірний період на підставі договору, що відноситься до предмета даного спору. Також Верховний Суд про строки оформлення актів надання послуг балансування зазначив, що з огляду на відповідні законодавчі приписи, якими встановлено такі строки, суди повинні надавати оцінку порушення позивачем відповідних строків у розрізі розумності пропуску цих строків та у сукупності з іншими доказами.

Натомість у справі, яка переглядається, строки оформлення актів надання послуг балансування не були предметом дослідження.

У справі №925/352/18 ПАТ "Укртрансгаз" звернувся із позовом до ПАТ "Уманьгаз" про стягнення заборгованості з оплати послуги балансування. Верховний Суд, погодившись із висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову зазначив, що суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що виникнення в точці виходу до газорозподільної системи відповідача (оператора ГРМ) неврегульованого негативного небалансу обсягів природного газу за січень та лютий 2017 відбулося внаслідок дій ПАТ "НАК "Нафтогаз України" щодо ненадання споживачу - КП "Уманьтеплокомуненерго" номінації на плановий обсяг газу на вказаний період. При цьому, судом апеляційної інстанції також було встановлено, що загальна вартість наданих позивачем послуг балансування у спірному періоді (з урахуванням коефіцієнта компенсації 1) становить 17 862 317,65 грн та сплата зазначених послуг підтверджується відповідачем у повному об`ємі відповідно до їх фактичної вартості та відповідно до розрахункової формули, визначеної пунктом 9.2 договору (з урахуванням коефіцієнта компенсації 1).

У справі №904/2732/18 за позовом ПАТ "Укртрансгаз" до ПАТ "Дніпрогаз" про стягнення заборгованості за послуги балансування за договором транспортування та нарахованих на заборгованість сум пені, 3% річних та інфляційних втрат, Верховний Суд, направляючи справу на новий розгляд в частині встановлення різниці в розмірі небалансу внаслідок відбору природного газу товариством для власних виробничих потреб, зазначив, що висновки судів зроблені без врахування норм законодавства у сфері постачання, які були чинними на момент існування спірних правовідносин.

У справі №923/1064/18 за позовом АТ "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Херсонгаз" про стягнення заборгованості за послуги балансування, суди попередніх інстанцій встановили, що основна заборгованість заявлена до стягнення сплачена відповідачем. Судом апеляційної інстанції також встановлено, що у спірних правовідносинах оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи проводилась за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субвенцій та компенсацій побутовим споживачам. Верховний Суд погодився із висновками судів про те, що під час здійснення розрахунку вартості послуг балансування позивачем неправомірно застосовано коефіцієнт 1,2.

З огляду на викладене, зазначені постанови Верховного Суду ухвалені за інших фактичних обставин справи, що формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, аніж у справі, яка переглядається, що свідчить про неподібність правовідносин у них. До того ж оскільки судові рішення у справах №904/2732/18та №912/1558/18 Верховним Судом були скасовані та зазначені справи були направлені на новий розгляд, у наведеному випадку не означає остаточного вирішення відповідних справ, а, отже, й остаточного формування правового висновку Верховного Суду у таких справах, адже за результатами такого розгляду мають бути встановлені обставини та досліджені докази, які не були, відповідно, встановлені та досліджені під час попереднього судового розгляду, що вплине і на правові висновки судів у таких справах.

5.6. Доводи АТ "Укртрансгаз" щодо посилання на обставини, встановлені судовими рішеннями у справах № 916/1807/16 та № 922/1382/18 як на преюдиціальні не відповідають встановленим судами попередніх інстанцій обставинам справи, оскільки суди як на преюдиціальний факт, послалися на обставини, встановлені при розгляді справи №910/7339/19.

До того ж, правовідносини у справах №910/11470/18 (про визнання права), №915/420/19 (про визнання недійсним інвестиційного договору, визнання незаконним та скасування рішення Миколаївської міської ради від 04.02.2014 № 37/43, визнання недійсним договору про встановлення суперфіцію та договору про внесення змін до нього, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, усунення перешкод шляхом знесення муніципального торгового комплексу), №917/1335/18 (про визнання недійсним одностороннього правочину - зарахування однорідних зустрічних вимог на підставі листа (заяви)), на які посилається скаржник, не є подібними до правовідносин у справі, що розглядається, оскільки предмети та підстави позовів у цих справах відповідно і встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, а також їх правове регулювання є різними, що виключає подібність спірних правовідносин у цих справах.

5.7. Підставою касаційного оскарження AT "Укртрансгаз" відповідно до пункту 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України зазначає необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №916/1807/16 щодо питання застосування коефіцієнту 1,2 до спірних правовідносин та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Судами попередніх інстанцій було зазначено, що здійснюючи нарахування за послуги балансування, позивачем не доведено належними та допустимими доказами який саме обсяг послуг балансування було надано відповідачу за умовами спірного договору. Визначення фактичного обсягу протранспортованого природного газу також має значення і при визначенні коефіцієнту компенсації, передбаченого пунктом 9.2 договору, яким визначено, що вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою, в якій зазначається коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1. Для визначення правильності застосування позивачем коефіцієнту компенсації 1,2 він має довести не лише який обсяг небалансу, а й обсяг природного газу, відібраного з газотранспортної системи.

При цьому, суди обох інстанцій зазначили, що для визначення коефіцієнту компенсації (за визначеною пунктом 9.2 договору формулою), що підлягає застосуванню, коли визначається вартість послуг з балансування обсягів природного газу (при негативному місячному небалансі), процентне співвідношення розміру небалансу обраховується (визначається) від обсягу природного газу, відібраного замовником з газотранспортної системи - з врахуванням всіх обсягів газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника.

Правовідносини з транспортування природного газу та діяльність АТ "Укртрансгаз" як оператора газотранспортної системи врегульовані, зокрема, нормами Закону України "Про ринок природного газу" та Кодексом газотранспортної системи (Кодекс ГТС).

Пунктом 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що небаланс - це різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації (обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників).

Відповідно до глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС при розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів). Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом. Оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи. Інформація про небаланс замовника послуг транспортування надається оператором газотранспортної системи в метрах кубічних та одиницях енергії (МВт·год). При цьому розрахунки здійснюються в метрах кубічних.

Аналіз наведених положень законодавства, зокрема Кодексу ГТС, дає підстави для висновку, що для визначення коефіцієнту компенсації (за визначеною в пункті 9.2 договору формулою), що підлягає застосуванню коли визначається вартість послуг з балансування обсягів природного газу (при негативному місячному небалансі), процентне співвідношення розміру небалансу обраховується (визначається) від обсягу природного газу, відібраного замовником з газотранспортної системи - з врахуванням всіх обсягів газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №916/1807/16, на яку посилається скаржник як на підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, від якої суд касаційної інстанції не вбачає підстав для відступу.

5.8. Касаційна скарга подана також з підстави оскарження, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме: судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з тим, що судами не досліджено належним чином зібрані у справі докази, а саме: алокації (звіти) AT "Харківміськгаз" про поділ фактичного обсягу природного газу за липень - листопад 2018 року, електронні файли AT "Харківміськгаз" (з цифровим підписом) про поділ фактичного обсягу природного газу за грудень 2018 року, січень - лютий 2019 року та акти приймання - передачі природного газу, які підписані між позивачем та відповідачем (з боку відповідача з зауваженнями щодо приймання-передачі обсягів природного газу).

Також вважає, що лист голови НКРЕКП від 25.03.2016 № 2840/16-3/7-16 є неналежним та необґрунтованим доказом, оскільки такий лист видано без відповідних законних повноважень голови НКРЕКП та з порушенням порядку діяльності НКРЕКП, передбаченого Законом України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", внаслідок чого такий лист не може бути оцінений судом як доказ у даній справі, оскільки він не відповідає вимогам, передбаченим статтями 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Враховуючи, що заявлені у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не підтвердились, наведені АТ "Укртрансгаз" порушення норм процесуального права не можуть бути підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд.

Суд також вважає безпідставними доводи стосовно врахування судами листа голови НКРЕКП від 25.03.2016 № 2840/16-3/7-16, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, що в силу положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Також не приймається до уваги подане АТ "Укртрансгаз" до Верховного Суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, оскільки відповідно до частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.9. Щодо постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №922/3987/19 від 19.03.2021, до розгляду якої зупинявся розгляд справи № 922/4053/19, колегія суддів бере до уваги, що цією постановою направлено справу на новий розгляд до господарського суду першої інстанції у зв`язку з неповним встановленням обставин справи, не дослідження актів врегулювання щодобових небалансів, довідки №1 про добові небаланси, а також відсутністю встановленої судами попередніх інстанцій правової природи правовідносин, які виникли між сторонами. Водночас у справі, яка розглядається судами попередніх інстанцій встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, надано оцінку поданим сторонами доказам, встановлено правову природу спірних правовідносин.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Зважаючи на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, про те, що судом апеляційної інстанції не було враховано висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду не знайшла свого підтвердження після відкриття касаційного провадження, оскільки правовідносини у зазначених справах не є подібними з правовідносинами у справі, що переглядається, колегія суддів дійшла висновку про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в цій частині.

6.2. Щодо касаційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в частині оскарження з підстав, передбачених пунктами 2, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.3. З огляду на встановлені судами обставини справи, виходячи із меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваних рішення місцевого господарського суду та постанови суду апеляційної інстанції.

7. Судові витрати

7.1. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на Акціонерне товариство "Укртрансгаз".

Керуючись статтями 236, 238, 240, пунктом 5 частини 1 статті 296, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в частині оскарження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

2. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в частині оскарження на підставі пунктів 2, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 27.07.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.11.2020 у справі №922/4053/19 - без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Баранець

О. Мамалуй