УХВАЛА

21 липня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/21112/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Бенедисюка І.М. і Колос І.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги державного підприємства "Гарантований покупець" (далі - ДП "Гарантований покупець")

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Саненер"

до ДП "Гарантований покупець"

про стягнення 526 063,27 грн.,

ВСТАНОВИВ:

25.05.2021 (згідно з штампом Північного апеляційного господарського суду) ДП "Гарантований покупець" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Також скаржник просить відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ДП "Гарантований покупець" дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

У поданій касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 у справі №910/21112/20, якою повернуто без розгляду апеляційну скаргу ДП "Гарантований покупець" на ухвалу господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі №910/21112/20.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням господарського суду міста Києва від 26.02.2021 позовні вимоги задоволено повністю. Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.03.2021 заяву про відстрочку виконання рішення повернуто.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ДП "Гарантований покупець" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі №910/21112/20 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 відмовлено в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та апеляційну скаргу залишено без руху, встановлено десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме надання суду оригіналів доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

26.04.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло повторне клопотання від ДП "Гарантований покупець" про відстрочення сплати судового збору. Дане клопотання обґрунтоване тим, що відмова суду апеляційної інстанції у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги суперечить практиці Великої Палати Верховного Суду, наведений у постанові від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 повернуто апеляційну скаргу ДП "Гарантований покупець" на ухвалу господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі №910/21112/20 на підставі частини четвертої статті 174 ГПК України, оскільки скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, визначений апеляційним господарським судом та ГПК України.

Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив:

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.01.2021 у справі № 094/2276/18 зазначила, що умови, визначені статтею 8 Закону України "Про судовий збір" диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням;

умови, визначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, які перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю;

встановлений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним;

із системного аналізу змісту статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що положення пунктів 1, 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18);

приписи пункту 1 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" поширюються на окремі категорії позивачів, які є фізичними особами та не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію;

Велика Палата Верховного Суду у пункті 48 постанови від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18 зазначила, що "юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату…". Між тим, відповідно до пункту 37 цієї постанови навіть за наявності умов для відстрочення сплати судового збору, таке відстрочення за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" є правом, а не обов`язком суду;

оскільки предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а положення пунктів 1, 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію, а тому і підстав для відстрочення сплати судового збору у даній справі не має;

подібна за змістом правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 05.03.2021 у справі № 910/9741/20, від 06.01.2021 у справі № 927/579/19, від 31.03.2021 у справі № 903/465/20, від 26.04.2021 у справі № 5028/19/59/2012, від 22.02.2021 у справі № 910/17424/19, від 19.04.2021 у справі № 908/859/20, у постанові від 25.03.2021 у справі № 912/3514/20;

обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір.

Відповідно до частини другої статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Частиною четвертої статті 174 ГПК України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що неусунення будь-якого з недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений в ухвалі апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху, має наслідком повернення апеляційної скарги.

Отже, враховуючи те, що скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги протягом передбаченого строку, належних доказів сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги відповідно до вимог статті 258 ГПК України не надав, апеляційний суд дійшов правомірного висновку, що зазначене є підставою для повернення апеляційної скарги ДП "Гарантований покупець" на ухвалу господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі № 910/21112/20 відповідно до положень частини четвертої статті 174 ГПК України.

Аргументи, викладені в касаційній скарзі, так само не викликають розумних сумнівів у правильності застосування норм права господарським судом попередньої інстанції.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги ДП "Гарантований покупець" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 у справі № 910/21112/20 та відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки у даній справі правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтею 234, частиною другою статті 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою державного підприємства "Гарантований покупець" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 у справі № 910/21112/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос