ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2021 р. Справа№ 916/1417/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Козир Т.П.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: Воронков В.О., адвокат, довіреність б/н від 22.06.2020;

від відповідача 1: Павлюк М.Г., адвокат, ордер серія РН № 1023793 від 16.06.2021;

від відповідача 2: не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020

у справі № 916/1417/20 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Фермерського господарства "Агропівдень+", Одеська обл., м. Кілія

до 1. Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу", м. Київ

2. Фізичної особи-підприємця Чеботаренко Никифора Михайловича, Одеська обл., м. Кілія

про стягнення 6 436 923,60 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У травні 2019 року Фермерське господарство "Агропівдень+" (далі - ФГ "Агропівдень+", позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу" (далі - ДП "ЦСЕНСМ", відповідач 1) заборгованості за Договором № 1848-25/2016-ПР від 13.12.16 в розмірі 6 113 637,60 грн та витрат, пов`язаних із розірванням договору за ініціативою відповідача 1, в розмірі 322 286,00 грн та стягнення з Фізичної особи-підприємця Чеботаренко Никифора Михайловича (далі - ФОП Чеботаренко Н.М., відповідач 2) за Договором поруки від 01.08.19 заборгованості зі сплати штрафу в розмірі 1 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач 1 належним чином не виконав зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг за Договором № 1848-25/2016-ПР від 13.12.16 по виконанню робіт по вирощуванню сільськогосподарської продукції. Позовні вимоги до відповідача 2 обґрунтовані тим, що у останнього виник обов`язок з оплати штрафу в розмірі 1000,00 грн відповідно до Договору поруки від 01.08.19, у зв`язку з невиконання відповідачем 1 його зобов`язань перед позивачем за Договором №1848-25/2016-ПР від 13.12.16.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.05.20 у даній справі матеріали позовної заяви передано за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 у справі №916/1417/20 позов ФГ "Агропівдень+" до ДП "ЦСЕНСМ" задоволено частково.

Стягнуто з ДП "ЦСЕНСМ" на користь ФГ "Агропівдень+" 6 071 021,97 грн винагороди за виконані роботи, 322 286,00 грн вартості виконаних робіт, 95 899,62 грн судового збору.

В іншій частині в позові до ДП "ЦСЕНСМ" відмовлено.

В позові до Фізичної особи-підприємця Чеботаренко Никифора Михайловича відмовлено повністю.

Надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, з врахувань того, що Договір припинив свою дію на підставі реалізації відповідачем 1 закріпленого умовами Договору права на його одностороннє розірвання, суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи позивача щодо неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором щодо сплати винагороди за виконані роботи в розмірі, що є еквівалентом 80 відсоткам від загальної вартості сільськогосподарської продукції, вирощеної на виконання Договору, в розмірі 6 071 021,97грн, а тому задовольнив позов частково, зокрема, в частині стягнення вказаної суми основного боргу та 322 286,00грн вартості виконаних робіт. Вимоги в частині стягнення винагороди виконавцю за виконані роботи в сумі 42 615,63грн відмовлено у зв`язку з їх безпідставністю.

Обґрунтовуючи рішення, суд першої інстанції встановив, що відповідач, всупереч умовам укладеного між сторонами Договору, вартість наданих позивачем послуг в повному обсязі не оплатив, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась основна заборгованість у розмірі 6 071 021,97грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі, у позові в частині стягнення 42 615,63грн боргу відмовлено у зв`язку з їх безпідставністю.

Також суд першої інстанції відмовив позивачу у задоволенні позову до відповідача 2 про стягнення штрафу в розмірі 1000,00грн на підставі Договору поруки, укладеного в забезпечення виконання відповідачем 1 своїх зобов`язань за Договором №1848-25/2016-ПР на виконання робіт по вирощуванню сільськогосподарської продукції, оскільки позивачем пропущено строк пред`явлення відповідної вимоги до відповідача 2.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ДП "ЦСЕНСМ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 в частині задоволення позовних вимог до ДП "ЦСЕНСМ" скасувати, та постановити нове рішення в цій частині, яким в позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що місцевим господарським судом не досліджено і не надано оцінку щодо правомірності вимог за Актом №2 сдачі-приймання робіт від 28.02.2020, який складений та підписаний Лиманським І.В., який 27.02.2020 був відсторонений від посади директора Кілійської філії ДП "ЦСЕНСМ", відповідно до Наказу ДП "ЦСЕНСМ" №10 від 27.02.2020.

Також апелянт зазначає про помилковість висновку місцевого господарського суду в частині визначення правової природи Договору №1848-25/2016-ПР від 13.12.2016 як договору надання послуг. За твердженням апелянта вказаний договір за своєю правовою природою відноситься до договорів підряду. Таким чином, місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку що акти надані позивачем є достатніми доказами для стягнення з ДП "ЦСЕНСМ" винагороди за виконані роботи та вартості виконаних робіт, оскільки оформлення вказаних документів не передбачено Договором.

Разом з цим, у оскаржуваному рішенні місцевого господарського суду не надано оцінки платіжним дорученням, наданих позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції, які підтверджують перерахування ДП "ЦСЕНСМ" на рахунок ФГ "Агропівдень +" 5 548 000,00 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 916/1417/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А. (доповідач у справі), суддів Коробенка Г.П. та Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2021 апеляційну скаргу ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 у справі №916/1417/20 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та надано апелянту строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання даної ухвали, а також роз`яснено, що у випадку не усунення скаржником вказаних в ухвалі недоліків у встановлений судом строк, апеляційну скаргу буде повернуто.

На виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2021 заявником усунуто недоліки апеляційної скарги та 30.03.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду подано докази, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 143 849,44 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 у справі №916/1417/20, розгляд справи призначено на 13.05.2021 о 15 год. 20 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2021 розгляд апеляційної скарги ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 у справі № 916/1417/20 відкладено на 17.06.2021 о 15 год. 40 хв.

У судовому засіданні 17.06.2021 Північним апеляційним господарським судом оголошено перерву у справі № 916/1417/20 до 15 год. 20 хв. 08.07.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2021 розгляд апеляційної скарги ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 у справі № 916/1417/20 відкладено на 22.07.2021 о 15 год. 15 хв.

Позиції учасників справи.

20.04.2021 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просив апеляційний господарський суд залишити рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 у справі №916/1417/20 без змін, а апеляційну скаргу ДП "ЦСЕНСМ" - без задоволення.

Заперечуючи проти вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що Договір на виконання робіт по вирощуванню сільськогосподарської продукції №1848-25/2016-ПР від 13.12.2016 є договором про надання послуг, у зв`язку з чим між його сторонами відповідно до ст. ст. 901,903 Цивільного кодексу України виникли відповідні права та обов`язки.

В частині заперечень апелянта про неврахування місцевим господарським судом оплат здійснених відповідачем 1 на користь позивача, останній заперечив, що загальна сума отриманих ФГ "Агропівдень+" від відповідача 1 грошових коштів по договору на виконання робіт по вирощуванню сільськогосподарської продукції №1848-25/2016-ПР від 13.12.2016 склала 4 933 000,00 грн, у зв`язку з чим місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про загальну заборгованість відповідача 1 перед позивачем у загальній сумі 6 071 021,97 грн.

Явка представників сторін.

У судовому засіданні 22.07.2021 представник відповідача 1 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційний господарський суд їх задовольнити, рішення місцевого господарського суду у даній справі скасувати частково та прийняти нове, яким відмовити ФГ "Агропідень+" у стягненні з ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу" 6 071 021,97 грн винагороди за виконані роботи, 332 286, 00 грн вартості виконаних робіт.

Представник позивача у судовому засіданні 22.07.2021 проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив апеляційний господарський суд відмовити з задоволенні вимог апеляційної скарги відповідача 1, рішення місцевого господарського суду у даній справі просив залишити без змін.

Представник відповідача 2 у судове засідання 22.07.2021 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду відповідач 2 повідомлявся апеляційним господарським судом у встановленому чинним процесуальним законом порядку.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Разом з тим, відповідачем 2 19.07.2021 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду було подано заяву про розгляд справи без участі останнього.

З метою дотримання розумних строків вирішення спору судом, а також з врахуванням того, що явка представників учасників справи судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи та враховуючи заяву відповідача 2 про розгляд справи без його участі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача 2, повідомленого належним чином про дату, час та місце судового засідання у суді апеляційної інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається із матеріалів справи, 13.12.16 між позивачем (виконавець) та відповідачем 1 (замовник) було укладено Договір № 1848-25/2016-ПР на виконання робіт по вирощуванню сільськогосподарської продукції (далі - Договір), за умовами якого (п. п. 1.1-1.5 Договору) виконавець зобов`язується надати послуги по виготовленню готової продукції (вирощуванню сільськогосподарської продукції з сировини виконавця) на площі 457 га на землях Ізмаїльської сортодослідної станції та Рисосіючої сортодослідної станції Кілійської філії ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", а замовник зобов`язується прийняти результати виконаних робіт і оплатити винагороду. Вирощування готової продукції здійснюється виконавцем (шляхом посіву, вирощування та збирання) із застосуванням власних та/або залучених технічних засобів, технологій, виробничих потужностей, знань та кваліфікованої робочої сили, обладнання на земельній ділянці, що розташована за адресою: Ізмаїльська сортодослідна станція Одеська обл., Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Чапаєва, 23; Рисосіюча сортодослідна станція Одеська обл., м. Юлія, вул. Маяк, 189. Загальна площа земельної ділянки, на якій виконавець зобов`язується виконати роботи передбачені в п. 1.1, складає 457 га. Роботи по вирощуванню готової продукції виконуються виконавцем з власної сировини, а саме, але не обмежуючись - посівного матеріалу, добрив, засобів захисту рослин, паливно-мастильних матеріалів тощо. Готова продукція, вирощена з матеріалів виконавця, є власністю замовника і не переходить у власність виконавця.

Приймання результатів послуг за цим договором здійснюється на основі акту прийому-передачі та Акту виконаних робіт (наданих послуг), що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.6 Договору).

Пунктом 4.1 Договору сторони погодили, що замовник сплачує винагороду виконавцю за виконані роботи в розмірі, що є еквівалентом 80 відсоткам від загальної вартості сільськогосподарської продукції, вирощеної на виконання Договору, в строк не пізніше 5 робочих днів з дня підписання актів приймання-передачі сільськогосподарської продукції замовнику за відповідний агрономічний рік.

Строк дії Договору сторонами встановлено пунктом 8.1 з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.21, а у випадку порушення зобов`язань до повного їх виконання.

У відповідності до наявних в матеріалах справи підписаних сторонами та скріплених їх печатками видаткових накладних позивачем було поставлено відповідачу 1 соняшника, кукурудзи, озимих пшениці та ячменя на суму 7 642 047,00 грн (т.1, а.с. 21-30).

23.12.18 та 25.12.18 між позивачем та відповідачем 1 було підписано та скріплено печатками без зауважень чи заперечень Акти приймання-передачі сільськогосподарської продукції за Договором на загальну суму 7 642 047,00 грн.

01.08.19 між позивачем, як кредитором, та відповідачем 2, як поручителем, було укладено Договір поруки, за умовами п. 1.1 якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за несвоєчасне виконання боржником - ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу" усіх його зобов`язань за Договором, які існують на момент його укладення і виникнуть на його підставі у майбутньому.

Листом № 2/9-6/193-20 від 02.03.20 відповідач 1 повідомив позивача про припинення дії Договору (т.1, а.с. 15).

Спір у даній справі між сторонами виник у зв`язку з наявністю або відсутністю у відповідача 1 зобов`язань з оплати наданих позивачем послуг за Договором № 1848-25/2016-ПР від 13.12.2016 на виконання робіт по вирощуванню сільськогосподарської продукції та наявності/відсутності у відповідача 2 обов`язку зі сплати на користь позивача штрафу у розмірі 1 000,00 грн за Договором поруки від 01.08.2019.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що як убачається із змісту апеляційної скарги ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", рішення місцевого господарського суду оскаржується ним лише в частині задоволення позовних вимог, в іншій частині зазначене судове рішення не оскаржується, а тому згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Отже, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду зважає на таке.

Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків за приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України є договір.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі ст. ст. 193, 202 ГК України та ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 202 ГК України, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Беручи до уваги правову природу укладеного між сторонами Договору на виконання робіт по вирощуванню сільськогосподарської продукції, враховуючи права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених позовних вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини підряду та регулюються загальними нормами права про підряд ст. ст. 837-864 ЦК України.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що надаючи правову оцінку правовідносинам між сторонами, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що вони виникли з договору надання послуг.

За приписами ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення, ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу; строки виконання робіт або її окремих етапів встановлюються в договорі підряду, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові; замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк (ст. ст. 843, 846, 853, 854 ЦК України).

Водночас, колегія суддів апеляційного господарського суду наголошує, що неправильна кваліфікація судом першої інстанції правовідносин між сторонами та застосування до них положень глави 63 ЦК України, не мали своїм наслідком прийняття неправильного по суті рішення про стягнення суми основного боргу з відповідача.

Так, за вимогами ст. 180 ГК України, договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни.

Сторонами у даній справі досягнуто всіх вказаних суттєвих умов відносно зазначеного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 837, 843, 846 ЦК України спірний Договір вважається укладеним та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Доводи апелянта про недійсність Договору, як такого, що укладений за зловмисною домовленістю сторін та про удаваність Договору, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, з огляду на що відхиляються апеляційним господарським судом.

Натомість, договір підряду є відплатним договором, при цьому право підрядника вимагати оплати виконаних робіт, якому кореспондується відповідний обов`язок замовника, обумовлене виконанням робіт належним чином та у погоджений строк і виникає після їх остаточної здачі, якщо інший порядок оплати не погоджений сторонами у договорі.

Отримання коштів за виконання зобов`язання з виконання робіт є належним об`єктом судового захисту права позивача у розумінні ст. 5 ГПК України та ст. 15 ЦК України, примушення відповідача до сплати яких є належним способом судового захисту в разі наявності порушення такого зобов`язання з боку останнього.

Позивач в позовній заяві вказує на наявність у відповідача 1 заборгованості за Договором, у розмірі 6 113 637,60 грн винагороди за виконані роботи, 322 286,00 грн вартості виконаних робіт.

Разом з цим у відповіді на відзив позивач, враховуючи здійснені відповідачем 1 проплати сукупно за три агрономічні роки, вказує, що його борг за Договором становить 6 071 021,97 грн (т.1, а.с. 248).

У відповідності до наявних в матеріалах справи підписаних сторонами та скріплених їх печатками видаткових накладних позивачем було поставлено відповідачу 1 соняшника, кукурудзи, озимих пшениці та ячменя на суму 7 642 047,00 грн.

25.12.2018 та 23.12.2019 між позивачем та відповідачем 1 було підписано та скріплено печатками без зауважень чи заперечень Акти приймання-передачі сільськогосподарської продукції за Договором на загальну суму 7 642 047,00 грн.

Зважаючи на викладені вище обставини та виходячи з положень ст. ст. 76, 77, 91 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем Акти приймання-передачі сільськогосподарської продукції за Договором на загальну суму 7 642 047,00 грн є належним доказом виконання позивачем умов Договору та передачу відповідачу 1 сільськогосподарської продукції за Договором на загальну суму 7 642 047,00 грн.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалося, п. 4.1 Договору сторони погодили, що замовник сплачує винагороду виконавцю за виконані роботи в розмірі, що є еквівалентом 80 відсоткам від загальної вартості сільськогосподарської продукції, вирощеної на виконання Договору, в строк не пізніше 5 робочих днів з дня підписання актів приймання-передачі сільськогосподарської продукції замовнику за відповідний агрономічний рік.

Оскільки акт приймання-передачі сільськогосподарської продукції за Договором на суму 2 270 830,00 грн було відписано 23.12.2019, то винагорода в розмірі 1 816 664,00 грн підлягала сплаті не пізніше 30.12.2019.

Враховуючи, що акт приймання-передачі сільськогосподарської продукції за Договором на суму 5 371 217,00 грн було відписано 25.12.2018, то винагорода в розмірі 4 296 973,60 грн підлягала сплаті не пізніше 02.01.2019.

Враховуючи вищевикладене, строк оплати винагороди за Договором на загальну суму 6 113 637,60 грн є таким, що настав.

Колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що з врахуванням здійснених відповідачем 1 оплат, його борг за Договором по сплаті винагороди за виконані роботи становить саме 6 071 021,97 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з ДП "ЦСЕНСМ" 322 286,00 грн вартості виконаних робіт, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Строк дії Договору сторонами встановлено п. 8.1 з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2021, а у випадку порушення зобов`язань до повного їх виконання.

Договір може бути достроково розірвано за ініціативою однієї зі сторін. В цьому випадку сторона-ініціатор відшкодовує другій стороні понесені нею витрати, пов`язані з виконанням Договору (п. 8.2.2 Договору).

Листом № 2/9-6/193-20 від 02.03.20 відповідач 1 повідомив позивача про припинення дії Договору.

Станом на день розгляду справи сторонами не заперечувалось, що Договір є розірваним.

Пунктом 8.5 Договору встановлено, що вартість робіт, виконаних виконавцем на момент розірвання Договору, повинна бути оплачена замовником.

У відповідності до наявних в матеріалах справи підписаних сторонами та скріплених їх печатками Актів здачі-виконання робіт (надання послуг), виконавцем було виконано робіт (надано послуг) на суму 322 286,00 грн.

Отже, виходячи з приписів п. 8.5 Договору відповідач 1 зобов`язаний сплатити позивачу 322 286,00 грн вартості виконаних робіт. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1 вартості виконаних робіт в сумі 322 286,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягали задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 2 заборгованості зі сплати штрафу в розмірі 1 000,00 грн, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

За умовами Договору поруки (п. 2.1.1) у разі невиконання боржником (відповідач 1) своїх зобов`язань за Договором, протягом 5 робочих днів з дня невиконання кредитор (позивач) має право пред`явити свої вимоги до боржника або безпосередньо до поручителя (відповідача 2) шляхом стягнення штрафу в розмірі 1 000,00 грн.

Позивач пред`явив вимоги про стягнення штрафу в розмірі 1 000,00 грн до відповідача 2 листом від 01.03.20.

Разом з тим, за приписами п. 4.1 Договору винагорода сплачується в строк не пізніше 5 робочих днів з дня підписання актів приймання-передачі сільськогосподарської продукції.

Як відзначалось судом першої інстанції, відповідні акти підписано: 25.12.18 (т. 1, а.с. 31) - строк виконання виплати винагороди 02.01.2019 включно, 23.12.19 (т.1, а.с. 32) - строк виконання виплати винагороди 30.12.19 включно.

Отже, за умовами Договору поруки позивач повинен був пред`явити вимогу:

- до 09.01.19 включно;

- до 10.01.20 включно.

При цьому, Договір поруки укладено 01.08.19, отже, розповсюджує свою дію на правовідносини сторін по акту від 23.12.19, по якому вимога повинна була бути пред`явлена до 10.01.20 включно.

Однак, позивач вимогу до відповідача 2 пред`явив 01.03.20, тобто з пропуском встановленого для пред`явлення такої вимоги строку, з огляду на що колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог до відповідача 2 у даній справі.

У зв`язку з наведеним, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, інші доводи, викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 у справі №916/1417/20 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (відповідача 1).

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 у справі №916/1417/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 у справі №916/1417/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи №916/1417/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 28.07.2021.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

Т.П. Козир