ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2021 р. Справа№ 911/3468/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київпастранс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2021

у справі №911/3468/20 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Приватного підприємства "Реал-Дніпро"

до Комунального підприємства "Київпастранс"

про стягнення 125 038,78 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2020 року Приватне підприємство "Реал-Дніпро" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства "Київпастранс" (далі - відповідач) про стягнення 125 038,78 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на порушення відповідачем умов договору поставки №52.19-266 від 19.04.2019 щодо оплати отриманого товару у повному обсязі, у результаті чого, позивач просив суд стягнути з відповідача 109 110,72 грн основного боргу та 15 928,06 грн пені.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.12.2020 позовну заяву передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 у справі №911/3468/20 позовні вимоги Приватного підприємства "Реал-Дніпро" задоволено повністю.

Стягнуто з Комунального підприємства "Київпастранс" на користь Приватного підприємства "Реал-Дніпро" 109 110 грн. 72 коп. основного боргу, 15 928 грн 06 коп. пені та 2 102 грн судового збору.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що відповідач в порушення покладеного на нього законом та договором №52.19-266 від 19.04.2019 обов`язку, своє зобов`язання щодо оплати за поставлений товар не виконав, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Комунальне підприємство "Київпастранс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 у справі № 911/3468/20 та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

Апелянт зазначає, що всупереч пункту 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивач направив Комунальному підприємству "Київпастранс" лише позовну заяву на трьох аркушах без додатків.

Скаржник стверджує, що акт звірки взаєморозрахунків та видаткові накладні, які долучені позивачем до позовної заяви не відповідають переліку товару, який визначено у специфікації до договору №52.19-266 від 19.04.2019, а стосуються договору №52.19-498 від 03.10.2019. Крім того, на веб-сайті Уповноваженого органу з питань публічних закупівель опубліковано звіт про виконання договору про закупівлю №52.19-266 від 19.04.2019, що підтверджує факт відсутності заборгованості щодо договору №52.19-266 від 19.04.2019.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у своєму відзиві, наданому до суду 02.06.2021, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, позивач зазначає, що у тексті позовної заяви помилково вказаний номер договору №52.19-266 від 19.04.2019, в той час, як заборгованість наявна за договором №52.19-498 від 03.10.2019, що підтверджується специфікаціями та актами звірки взаєморозрахунків між підприємствами, які були досліджені судом під час винесення оскаржуваного рішення. Позивач наголошує, що зміст договорів №52.19-266 від 19.04.2019 та №52.19-498 від 03.10.2019 фактично тотожний та наявна заборгованість, у зв`язку з чим, немає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2021 апеляційну скаргу у справі №911/3468/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2021 залишено без руху апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київпастранс" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 у справі № 911/3468/20.

26.05.2021 Комунальним підприємством "Київпастранс" подано заяву про усунення недоліків, до якої долучено лист з описом вкладення щодо направлення апеляційної скарги на адресу Приватного підприємства "Реал-Дніпро".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Київпастранс" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 у справі № 911/3468/20. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київпастранс" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 у справі № 911/3468/20 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

З огляду на наявність у матеріалах справи належних доказів повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, та закінчення процесуальних строків на подання до суду документів, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

19.04.2019 року між Приватним підприємством "Реал-Дніпро" (постачальник) та Комунальним підприємством "Київпастранс" (покупець) укладено договір № 52.19-266 (надалі - договір №52.19-266).

Відповідно до пункту 1.1 договору №52.19-266 постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю "Частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху" код 34630000-2 за ДК 021:2015 (ремкомплекти, крани, клапани до тролейбусів) (далі - товар), а покупець сплатити за товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (додаток №1), що додається до цього договору та є його невід`ємною частиною.

Сума цього договору (ціна договору) визначається згідно з специфікацією і становить 2 694 000,00 грн (з ПДВ) (пункт 3.1 договору №52.19-266).

Згідно з пунктом 4.1 договору №52.19-266 розрахунок за поставлений товар здійснюється покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з дати підписання покупцем видаткової накладної на фактично поставлену окрему партію товару.

Підпунктом 6.1.5 пункту 6.1 договору №52.19-266 передбачено, що покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити за поставлений товар, який відповідає технічним і якісним характеристикам.

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2019 включно, але в будь-якому випадку - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань, які виникли під час дії цього договору.

22.10.2020 Приватне підприємство "Реал-Дніпро" направило Комунальному підприємству "Київпастранс" претензію №1022/1, в якій вказало, що відповідно до договору №52.19-266 від 19.04.2019 здійснено поставку в розмірі 146 643,12 грн згідно із видатковими накладними №889 від 16.10.2019, №890 від 16.10.2019, №927 від 01.11.2019, №1024 від 02.12.2019. У зв`язку з порушенням термінів оплати Приватне підприємство "Реал-Дніпро" просило оплатити основний борг у розмірі 146 643,12 грн та пеню у розмірі 19 427, 27 грн.

Звертаючись з позовною вимогою позивач послався на порушення відповідачем умов договору поставки №52.19-266 від 19.04.2019 щодо оплати отриманого товару у повному обсязі, у результаті чого, позивач просив суд стягнути з відповідача 109 110,72 грн основного боргу та 15 928,06 грн пені.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, договір №52.19-266 від 19.04.2019, укладений між Приватним підприємством "Реал-Дніпро" та Комунальним підприємством "Київпастранс", за своєю правовою природою відноситься до договорів поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що 19.04.2019 сторони підписали специфікацію товару (додаток №1 до договору №52.19-266), в якому вказали найменування товару: кран гальмівний ручний; кран злива конденсату; регулятор положення кузова; ремкомплект клапана (4 729 000 092); ремкомплект клапана (А1414-3515410 IF); ремкомплект клапана (4 730 170 010); ремкомплект крана гальмівного; ремкомплект осушувача; кран гальмівний двухсекційний; кран гальмівний зворотньої дії; осушувач повітря; клапан автоматичного зливу.

На підтвердження виконання умов договору №52.19-266, позивач надав копії видаткових накладних: №889 від 16.10.2019 у розмірі 20 804,34 грн; №890 від 16.10.2019 у розмірі 19 831,91 грн; №927 від 01.11.2019 у розмірі 68 474,46 грн.

Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2019 по 30.11.2019, в якому зазначено, що відповідно до видаткових накладних №889 від 16.10.2019, №890 від 16.10.2019 та №927 від 01.11.2019 сальдо складає 109 110,72 грн.

Проте, дослідивши видаткові накладні та акт звірки взаєморозрахунків, колегія суддів встановила, що у зазначених документах не вказано відповідно до якого договору здійснено поставку товару.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що назва товару зазначена в специфікації товару від 19.04.2019 (додаток №1 до договору №52.19-266) відрізняється від назви товару вказаного у видаткових накладних №889 від 16.10.2019, №890 від 16.10.2019 та №927 від 01.11.2019.

Колегія суддів також вказує, що на веб-сайті Уповноваженого органу з питань публічних закупівель: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019- 02-28-002267-a/print/contract-ongoing/pdf/594d348d6fa041f981bb7ae920572605, 13.01.2020 опубліковано звіт про виконання договору про закупівлю від 19.04.2020 №52.19-266, що підтверджує факт відсутності заборгованості по ньому.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність боргу Комунального підприємства "Київпастранс" перед Приватним підприємством "Реал-Дніпро" за договором №52.19-266 від 19.04.2019.

Згідно з частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 73 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вказане вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову про стягнення з відповідача 125 038,78 грн, у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю позову.

Таким чином, на переконання колегії суддів, рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 у справі №911/3468/20 слід скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Реал-Дніпро", з урахуванням встановлених обставин, викладених у цій постанові.

Доводи позивача у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що у тексті позовної заяви помилково зазначено номер договору №52.19-266 від 19.04.2019, в той час, як заборгованість наявна за договором №52.19-498 від 03.10.2019 колегія суддів відхиляє, оскільки позивач не надавав до суду першої інстанції договір №52.19-498 від 03.10.2019 та він не є предметом спору в даній справі.

Однак, суд апеляційної інстанії звертає увагу, що Приватне підприємство "Реал-Дніпро" не позбавлено можливості звернутись до суду з належним позовом щодо заборгованості за договором №52.19-498 від 03.10.2019.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право повністю або частково скасувати судове рішення.

Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Комунального підприємства "Київпастранс" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 у справі №911/3468/20 підлягає задоволенню. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 у справі №911/3468/20 слід скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Приватного підприємства "Реал-Дніпро" відмовити.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню до Верховного Суду судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий збір розподіляються відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 129, 240, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київпастранс" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 у справі №911/3468/20 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 у справі №911/3468/20 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Приватного підприємства "Реал-Дніпро" відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства "Реал-Дніпро" (49000, м. Дніпро, вул. Благоєва, 31-А, оф. 308, ідентифікаційний код 25526370) на користь Комунального підприємства "Київпастранс" (04070, м. Київ, Набережне шосе, 2, ідентифікаційний код 31725604) 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи №911/3468/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім