СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2021 р. Справа № 922/3438/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Слободін М.М., суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.

за участю представників:

позивач Судаков Д.О.;

відповідач Тищук М.А.;

третя особа не з`явилась

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Сбербанк (вх. №1117Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 09 березня 2021 року (суддя Хотенець П.В., повний текст складено 19.03.2021 р.) у справі №922/3438/20

за позовом Харківської міської ради, м. Харків

до Акціонерного товариства Сбербанк, м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Харківський коксовий завод", м. Харків

про розірвання договору, зобов`язання повернути земельні ділянки та стягнення 1773600,61 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Харківська міська рада звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Сбербанк", в якому просить суд розірвати договір оренди землі, укладений 12 липня 2004 року № 7919/04 між Харківською міською радою та АТЗТ "Харківський коксовий завод" (набережна Червоношкільна, 24, ) зі змінами внесеними додатковою угодою від 21 листопада 2011 року № 00128); зобов`язати Акціонерне товариство "Сбербанк" (вул. Володимирська, 46, м. Київ, 01601, ) повернути земельні ділянки з кадастровими номерами :00:00260003, :10:002:0003, :10:002:0004, :10:001:0002, :10:001:003 та :10:001:0004 загальною площею 17,2064 га по Карачівському шосе, 44 у м. Харкові територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради з приведенням її у придатний для подальшого використання стан та стягнути з відповідача 1621924,73 грн. основного боргу та 151675,88 грн. пені у розмірі 120% річних від простроченої суми.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 09 березня 2021 року (суддя Хотенець П.В., повний текст складено 19.03.2021 р.) у справі №922/3438/20 позов задоволено повністю. Розірвано договір оренди землі, укладений 12 липня 2004 року № 7919/04 між Харківською міською радою та АТЗТ "Харківський коксовий завод" (набережна Червоношкільна, 24, ) зі змінами внесеними додатковою угодою від 21 листопада 2011 року № 00128). Зобов`язано Акціонерне товариство "Сбербанк" (вул. Володимирська, 46, м. Київ, 01601, ) повернути земельні ділянки з кадастровими номерами :00:00260003, :10:002:0003, :10:002:0004, :10:001:0002, :10:001:003 та :10:001:0004 загальною площею 17,2064 га. по Карачівському шосе, 44 у м. Харкові територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради з приведенням її у придатний для подальшого використання стан. Стягнуто з Акціонерного товариства "Сбербанк" (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, пл. Конституції, 7, код ЄДРПОУ 04059,73 грн. основного боргу, 151675,88 грн. пені у розмірі 120% річних від простроченої суми та 26604,01 грн. судового збору. Повернуто позивачу з Державного бюджету судовий збір у розмірі 25079,84 грн.

Акціонерне товариство Сбербанк з рішенням суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що з 10.10.2019 по 18.12.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні відомості щодо права власності АТ «Сбербанк» на ЦМК, розташований за адресою: Карачівське шосе, 44 у м. Харкові, і відповідно за змістом приписів ч.І ст. 2 та ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх і обтяжень» АТ «Сбербанк» не було власником споруд ЦМК. У витягу з ДРРПНМ за адресою м.Харків, Карачівське Шосе, 44 зазначено, що за вказаною адресою розміщені інші будівлі та споруди, що належать різним фізичним та юридичним особам. Тобто, надані позивачем докази не дають підстав стверджувати про перехід права власності на усі будівлі, для обслуговування яких надано земельні ділянки в користування за адресою м.Харків, Карачівське Шосе, 44. Враховуючи відсутність таких доказів, та відсутність доказів, що ПАТ «Харківський коксовий завод» є власником інших об`єктів нерухомого майна на зазначених позивачем земельних ділянках, безпідставними є доводи позивача про наявність підстав для переходу прав користування у повному обсязі до відповідача. Крім того, право власності на ЦМК за реєстраційним номером 101 належить ТОВ «ПЕРПЕТУУМ СОЛЮШН», а отже, АТ «Сбербанк» не є власником даного нерухомого майна, та не може вважатись, ані володільцем, ані орендарем земельних ділянок, які позивач просить повернути. Таким чином, АТ «Сбербанк» не є належним відповідачем за вимогами щодо розірвання договору оренди землі та зобов`язання АТ «Сбербанк» повернути земельні ділянки.

Системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду справи №922/3438/21 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) головуючий суддя Ільїн О.В., судді Россолов В.В., Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Сбербанк на рішення Господарського суду Харківської області від 09 березня 2021 року у справі №922/3438/20. Встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали. Призначено справу №922/3438/20 до розгляду на 07 червня 2021 р. о 12:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання №132.

Через канцелярію суду Харківська міська рада надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення господарського суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

В обґрунтування своїх заперечень вказує на те, що право попереднього користувача земельною ділянкою припиняється, а набуття такого права новим власником об`єкта нерухомості відбувається в силу прямої вказівки закону. Новий власник нерухомості набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки. Отже, зміна орендаря відбувається в силу прямої вказівки закону. Набувши право власності на ЦМК за адресою: м.Харків, Карачівське Шосе, 44, в силу положень ст.120 ЗК України та 377 ЦК України відповідачем не виконуються обов`язки щодо додержання вимог укладеного договору оренди землі по сплаті орендної плати за землю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ від 03.06.2021, сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Слободін М.М., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою суду від 07.06.2021 розгляд справи відкладено на 07.07.2021 о 10:30 год.

У судове засідання 07.07.2021 з`явились представники позивача і відповідача, третя особа у засідання суду не з`явилась.

Дослідивши матеріали справи, з метою повного та всебічного розгляду справи по суті, колегія суддів дійшла висновку про неможливість закінчення розгляду справи у даному судовому засіданні та оголосила перерву в розгляді справи до 19.07.2021 об 11:00 год.

У судове засідання 19.07.2021 прибули представники позивача та відповідача, третя особа не з`явилась, направлена на її адресу ухвала суду повернута з відміткою поштового відділення «адресат вибув».

За приписами ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

У відповідності до п.п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 зазначеного Кодексу, неявка в судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в статтях 2, 4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Колегія суддів, з огляду на передбачений ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційної скарги, враховуючи те, що явка представників не була визнана обов`язковою і їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, враховуючи принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутністю третьої особи, за наявними матеріалами.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.07.2021 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, просив її задовольнити.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив оскаржуване рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційні скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає таке.

Як свідчать матеріали справи, Рішенням Харківської міської ради від 24 вересня 2003 року № 187/03, від 28 квітня 2004 року №54/04 АТЗТ "Харківський коксовий завод" надано в оренду земельні ділянки загальною площею 17,2064 га по Карачівському шосе, 44 для експлуатації та обслуговування адміністративних, виробничих, складських, допоміжних будівель і споруд строком до 31 грудня 2052 року.

На підставі вказаних рішень між Харківською міською радою та АТЗТ "Харківський коксовий завод" укладений договір оренди землі 12 липня 2004 року №7919/04.

До зазначеного договору укладено додаткову угоду від 21 листопада 2011 року №00128 щодо зміни розміру орендної плати за землю.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21 вересня 2020 року № 212774509 право власності на цілісний майновий комплекс по Карачівському шосе, 44 у Харкові (нежитлові будівлі: літ. "А" загальною площею 1331,6 кв.м, літ. "Б" загальною площею 183,3 кв.м, літ. "В" загальною площею 335,8 кв.м, літ. "Г" загальною площею 1138,8 кв.м, літ. "Д" загальною площею 407,4 кв.м, літ. "Е" загальною площею 17,8 кв.м, літ. "Є" загальною площею 295,7 кв.м, літ. "Ж" загальною площею 132,5 кв.м, літ. "З" загальною площею 534,2 кв.м, літ. "К" загальною площею 196,0 кв.м, літ. "Л" загальною площею 14,4 кв.м, літ. "М" загальною площею 539,2 кв.м, літ. "Н" загальною площею 1608,6 кв.м, літ. "О" загальною площею 74,8 кв.м, літ. "П" загальною площею 1134,1 кв.м, літ. "Р" загальною площею 252,4 кв.м, літ. "С" загальною площею 120,0 кв.м, літ. "Т" загальною площею 48,4 кв.м, літ. "У" загальною площею 188,5 кв.м, літ. "Ф" загальною площею 315,1 кв.м, літ. "Ч" загальною площею 89,1 кв.м, літ. "Ц" загальною площею 12,4 кв.м, літ. "X" загальною площею 255,2 кв.м, літ. "Ш" загальною площею 82,5 кв.м, літ. "Щ" загальною площею 158,4 кв.м, літ. "Я" загальною площею 67,1 кв.м, літ. "А1" загальною площею 172,2 кв.м, літ. "Б1" загальною площею 234,2 кв.м, літ. "В1" загальною площею 2609,9 кв.м, літ. "Г1" загальною площею 360.1 кв.м, літ. "Д1" загальною площею 17,9 кв.м, літ. "Е1" загальною площею 232,5 кв.м, літ. "Є1" загальною площею 203,2 кв.м, літ. "Ж1" загальною площею 994,6 кв.м, літ. "31" загальною площею 106,3 кв.м, літ. "К1" загальною площею 990,1 кв.м, літ. "ЛІ" загальною площею 34,3 кв.м, літ. "М1" загальною площею 35,4 кв.м, літ. "Н1" загальною площею 270,6 кв.м, літ. "О1" загальною площею 89,5 кв.м, літ. "П1" загальною площею 2336,2 кв.м, літ. "Р1" загальною площею 64,7 кв.м, літ. "С1" загальною площею 55,7 кв.м, літ. "Т1" загальною площею 554,9 кв.м, літ. "У1" загальною площею 505,7 кв.м, літ. "Ф1" загальною площею 490,9 кв.м, літ. "Ч1" загальною площею 799,2 кв.м, літ. "Ш1" загальною площею 142,3 кв.м, літ. "Щ1" загальною площею 611,1 кв.м, літ. "Ю1" загальною площею 72,8 кв.м, літ. "Я1" загальною площею 1129,1 кв.м., літ. "А2"), а також складові частини об`єкта нерухомого майна: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-5, 20-22, І, III, 2-го поверху №1-11, 19- 22, І в літ. "Ю" загальною площею 744.4 кв.м. та нежитлові приміщення 1-го поверху №6-19, II, 2-го поверху №12-18, II в літ. "Н2" загальною площею 1391,2 кв.м. з 25 вересня 2019 року зареєстроване за Акціонерним товариством "Сбербанк" () на підставі звіту про незалежну оцінку ринкової вартості нежитлової нерухомості від 30 липня 2019 року (видавник: Консалтингова компанія "ВРС"), вимоги про усунення порушень основного зобов`язання та умов іпотечного договору № 12591/4/06-2 від 05 серпня 2019 року, (видавник: Акціонерне товариство "Сбербанк"), довіреності № 476 від 18 липня 2019 року (видавник: Акціонерне товариство "Сбербанк"), іпотечного договору № 5139 від 13 вересня 2012 року.

Згідно Висновку щодо технічної можливості об`єднання об`єктів нерухомого майна виконаного Бюро технічної інвентаризації ФОП Сарсанія А.Т. від 13 лютого 2017 року на замовлення ПРАТ "Слобожанський коксовий завод", встановлено, що була змінена літерація об`єктів нерухомого майна за вказаною адресою: колишня літерація: літ. "АЄ-2", площа 1331,6, нова літерація: літ. "А"; колишня літерація: літ. "АЛ-2", площа 183,3, нова літерація: літ. "Б"; колишня літерація: літ. "АЮ-1", площа 335,8, нова літерація: літ. "В"; колишня літерація: літ. "АЯ-3", площа 1138,8, нова літерація: літ. "Г"; колишня літерація: літ. "АШ-2", площа 407,4, нова літерація: літ. "Д"; колишня літерація: літ. "АФ-1", площа 17,8, нова літерація: літ. "Е"; колишня літерація: літ. "АЩ-1", площа 295,7, нова літерація: літ. "Є"; колишня літерація: літ. "АТ-1", площа 132,5, нова літерація: літ. "Ж"; колишня літерація: літ. "АС-2", площа 534,2, нова літерація: літ. "З"; колишня літерація: літ. "АХ-2", площа 196,0, нова літерація: літ. "К"; колишня літерація: літ. "АМ-1", площа 14,4, нова літерація: літ. "Л"; колишня літерація: літ. "АЦ-2", площа 539,2, нова літерація: літ. "М"; колишня літерація: літ. "АН-5", площа 1608,6, нова літерація: літ. "Н"; колишня літерація: літ. "АР-1", площа 74,8, нова літерація: літ. "О"; колишня літерація: літ. "АП-1", площа 1134,1, нова літерація: літ. "П"; колишня літерація: літ. "АО-3", площа 252,4, нова літерація: літ. "Р"; колишня літерація: літ. "З-1", площа 120,0, нова літерація: літ. "С"; колишня літерація: літ. "АА-1", площа 48,4, нова літерація: літ. "Т"; колишня літерація: літ. "АБ-3", площа 188,5, нова літерація: літ. "У"; колишня літерація: літ. "АГ-2", площа 315,1, нова літерація: літ. "Ф"; колишня літерація: літ. "Ю-1", площа 89,1, нова літерація: літ. "Ч"; колишня літерація: літ. "АД-1", площа 12,4, нова літерація: літ. "Ц"; колишня літерація: літ. "АЖ-3", площа 355,2, нова літерація: літ. "Х"; колишня літерація: літ. "АЗ-1", площа 82,5, нова літерація: літ. "Ш"; колишня літерація: літ. "АК-1", площа 158,4, нова літерація: літ. "Щ"; колишня літерація: нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-5, 20-22, І, ІІІ, нежитлові приміщення 2-го поверху №1-11, 19-22, І в літ. "АЕ-2", площа 744,4, нова літерація: літ. "Ю"; колишня літерація: літ. "АВ-1", площа 67,1, нова літерація: літ. "Я"; колишня літерація: літ. "Л-3", площа 172,2, нова літерація: літ. "А1"; колишня літерація: літ. "С-1", площа 234,2, нова літерація: літ. "Б1"; колишня літерація: літ. "БН-6", площа 2609,9, нова літерація: літ. "В1"; колишня літерація: літ. "М-2", площа 360,1, нова літерація: літ. "Г1"; колишня літерація: літ. "БЛ-1", площа 17,9, нова літерація: літ. "Д1"; колишня літерація: літ. "БГ-1", площа 232,5, нова літерація: літ. "Е1"; колишня літерація: літ. "БД-1", площа 203,2, нова літерація: літ. "Є1"; колишня літерація: літ. "БК-4", площа 994,6, нова літерація: літ. "Ж1"; колишня літерація: літ. "БВ-1", площа 106,3, нова літерація: літ. "З1"; колишня літерація: літ. "К-2", площа 990,1, нова літерація: літ. "К1"; колишня літерація: літ. "БЖ-1", площа 34,3, нова літерація: літ. "Л1"; колишня літерація: літ. "БИ-1", площа 35,4, нова літерація: літ. "М1"; колишня літерація: літ. "БЗ-1", площа 270,6, нова літерація: літ. "Н1"; колишня літерація: літ. "АИ-2", площа 89,5, нова літерація: літ. "О1"; колишня літерація: літ. "БМ-5", площа 2336,2, нова літерація: літ. "П1"; колишня літерація: літ. "БУ-1", площа 64,7, нова літерація: літ. "Р1"; колишня літерація: літ. "БА-2", площа 55,7, нова літерація: літ. "С1"; колишня літерація: літ. "БТ-1", площа 554,9, нова літерація: літ. "Т1"; колишня літерація: літ. "Э-2", площа 505,7, нова літерація: літ. "У1"; колишня літерація: літ. "БР-2", площа 490,9, нова літерація: літ. "Ф1"; колишня літерація: літ. "Н-2", площа 799,2, нова літерація: літ. "Ч1"; колишня літерація: літ. "БС-2", площа 142,3, нова літерація: літ. "Ш1"; колишня літерація: літ. "Ф-1", площа 611,1, нова літерація: літ. "Щ1"; колишня літерація: літ. "БФ-1", площа 72,8, нова літерація: літ. "Ю1"; колишня літерація: літ. "БЕ-1", площа 1129,1, нова літерація: літ. "Я1"; колишня літерація: літ. "БО-1", площа 765,4, нова літерація: літ. "А2"; колишня літерація: літ. "Ч-2", площа 848,2, нова літерація: літ. "Б2"; колишня літерація: літ. "БП-3", площа 921,4, нова літерація: літ. "В2"; колишня літерація: літ. "Р-1", площа 122,5, нова літерація: літ. "Г2"; колишня літерація: літ. "Х-1", площа 373,3, нова літерація: літ. "Д2"; колишня літерація: літ. "У-2", площа 612,5, нова літерація: літ. "Е2"; колишня літерація: літ. "О-1", площа 431,4, нова літерація: літ. "Є2"; колишня літерація: літ. "ББ-1", площа 369,7, нова літерація: літ. "Ж2"; колишня літерація: літ. "П-3", площа 1880,4, нова літерація: літ. "З2"; колишня літерація: літ. "Щ-2", площа 613,0, нова літерація: літ. "К2"; колишня літерація: літ. "Ц-1", площа 164,1, нова літерація: літ. "Л2"; колишня літерація: літ. "И-1", площа 255,6, нова літерація: літ. "М2"; колишня літерація: нежитлові приміщення 1-го поверху №6-19, ІІ, нежитлові приміщення 2-го поверху №12-18, ІІ в літ. "АЕ-2", площа 1391,2, нова літерація: нежитлові приміщення 1-го поверху №6-19, ІІ, нежитлові приміщення 2-го поверху № 12-18, ІІ в літ. "Н2"; колишня літерація: літ. "БЦ-2", площа 619,5, нова літерація: літ. "О2"; колишня літерація: літ. "АЧ-2", площа 207,7, нова літерація: літ. "П2"; колишня літерація: літ. "БХ-2", площа 131,6, нова літерація: літ. "Р2"; колишня літерація: літ. "БЧ-2", площа 572,1, нова літерація: літ. "С2"; колишня літерація: літ. "К4-2", площа 350,2, нова літерація: літ. "Т2".

Відповідно до вказаної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, серед підстав для державної реєстрації права власності на цілісний майновий комплекс (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майнаї 101) за попереднім власником зазначені: Рішення одноосібного акціонера ПРАТ "Слобожанський коксовий завод" від 13 лютого 2017 року (видавник: ПРАТ "Слобожанський коксовий завод"); технічний паспорт від 13 лютого 2017 року (видавник: Бюро технічної інвентаризації ФОП Сарсанія А.Т., сертифікат АЕ №002179); Висновок щодо технічної можливості об`єднання об`єктів нерухомого майна від 13 лютого 2017 року (видавник: Бюро технічної інвентаризації ФОП Сарсанія А.Т., сертифікат АЕ №002179).

Згідно матеріалів з інвентаризаційної справи Комунального підприємства Харківське міське бюро технічної інвентаризації" по Карачівському шосе, 44 у м. Харкові станом на 12 червня 2012 року нежитлові будівлі літ. "АТ-1", літ. "АЩ-1", літ. "АЗ-1", літ. "АБ-1", літ. "3-1", літ. "АН-5", літ. "АП-1" за вказаною адресою знесені.

Відповідно до пункту 9 договору оренди землі укладеного між Харківською міською радою та АТЗТ "Харківський коксовий завод" від 12 липня 2004 року № 7919/04 (зі зміна внесеними укладеною додатковою угодою від 25 липня 2011 року (реєстрація в Державному реєстрі земель 21 листопада 2011 року № 00128) орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем щомісячно у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківській області.

Згідно пункту 11 договору оренди землі орендна плата за земельну ділянку сплачується щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Відповідно до пункту 14 договору оренди землі у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України за кожний календарний день.

Згідно підпункту г пункту 28 договору оренди землі орендодавець має право вимагати своєчасного внесення орендної плати.

Крім того, орендар відповідно до договору зобов`язаний сплачувати орендну плату в строки та розмірах встановлені цим договором, (підпункт б пункту 31).

Відповідно до пункту 38 договору оренди землі розірвання договору оренди землі можливе за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором.

Згідно пункту 40 договору оренди землі перехід права власності на будівлі та споруди, які розташовані на орендованій земельній ділянці до другої особи є підставою для розірвання договору та укладення договору оренди землі з новим власником будинків та споруд.

Відповідно до інформації ГУ ДПС у Харківській області № 18626/9/20-40-04-03-17 від 15 вересня 2020 року відповідно до наявних інформаційних ресурсів Головного управляння ДПС у Харківській області у відповідача обліковується податковий борг по орендній платі: станом на 25 вересня 2019 року у сумі 2394075,89 грн; станом на 31 серпня 2020 року у сумі 4016000,62 грн.

Згідно листа Офісу великих платників податків ДПС № 4504/9/28-10-43-01-08 від 30 липня 2020 року зазначено, що інформація стосовно того, що АТ "Сбербанк" станом на 20 липня 2020 рокує власником, користувачем чи орендарем земельних ділянок по Карачівському шосе, 44 відсутня.

Тобто за період з 25 вересня 2020 року по 31 серпня 2020 року сума податкового боргу за землю складає 1621924,73 грн.

На підставі викладеного, позивач вважає, що договір оренди землі від 12 липня 2004 року № 7919/04, укладений між Харківською міською радою та АТЗТ "Харківський коксовий завод" підлягає розірванню, земельна ділянка підлягає поверненню, а також підлягає стягненню заборгованість по орендній платі відповідно до умов договору.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні зазначив, що відповідач порушив свої зобов`язання щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою протягом 2019-2020 років та відповідно нехтує терміном, зазначеним в пункті 11 договору, оренди землі, який є його істотною умовою. На момент пред`явлення позову зобов`язання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є не виконаним. Заборгованість (основний борг) по орендній платі за використання земельної ділянки складає 1621924,73 грн. Відповідно до пункту 38 договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Враховуючи встановлений судом факт порушення відповідачем істотних умов договору, суд першої інстанції вважав позовні вимоги позивача правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Стаття 32 Закону України Про оренду землі передбачає, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.

Відповідно до пункту в частини 1 статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Статтею 24 Закону України "Про оренду землі» передбачено, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в договорі оренди землі, а саме в пункті 28 - "Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати" та пункті 31 - "Орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату".

Відповідно до ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розмішені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (.землекористувача).

Як свідчать матеріали справи, у вересні 2012 року на підставі шести кредитних договорів групою компаній ПрАТ «Харківський коксовий завод», ПрАТ «Термолайф» та ТОВ «Коксотрейд» в АТ «СБЕРБАНК» отримані кредитні кошти на загальну суму 55 млн дол США під заставу, зокрема, цілісно-майнового комплексу заводу (нерухоме та рухоме майно) з виробництва коксу та коксопродуктів в м. Харків.

В рахунок забезпечення виконання вищезазначених кредитних зобов`язань між АТ «Сбербанк» та ПрАТ «Харківський коксовий завод» було укладено Іпотечний договір, посвідчений 13.09.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д., зареєстрований в реєстрі за 5139, за яким в іпотеку Банку передано нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: Харківська область, м. Харків, Карачівське шосе, будинок 44.

У зв`язку з невиконанням боржниками зобов`язань перед Банком, АТ «Сбербанк» 15.09.2019 на підставі іпотечного застереження у Іпотечному договорі набуто у власність Цілісний майновий комплекс, який розташований за адресою: Харківська обл., м. Харків, Карачівське шосе, 44, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, а саме на наступне майно: (нежитлові будівлі: літ. "А" загальною площею 1331,6 кв.м, літ. "Б" загальною площею 183,3 кв.м, літ. "В" загальною площею 335,8 кв.м, літ. "Г" загальною площею 1138,8 кв.м, літ. "Д" загальною площею 407,4 кв.м, літ. "Е" загальною площею 17,8 кв.м, літ. "Є" загальною площею 295,7 кв.м, літ. "Ж" загальною площею 132,5 кв.м, літ. "З" загальною площею 534,2 кв.м, літ. "К" загальною площею 196,0 кв.м, літ. "Л" загальною площею 14,4 кв.м, літ. "М" загальною площею 539,2 кв.м, літ. "Н" загальною площею 1608,6 кв.м, літ. "О" загальною площею 74,8 кв.м, літ. "П" загальною площею 1134,1 кв.м, літ. "Р" загальною площею 252,4 кв.м, літ. "С" загальною площею 120,0 кв.м, літ. "Т" загальною площею 48,4 кв.м, літ. "У" загальною площею 188,5 кв.м, літ. "Ф" загальною площею 315,1 кв.м, літ. "Ч" загальною площею 89,1 кв.м, літ. "Ц" загальною площею 12,4 кв.м, літ. "X" загальною площею 255,2 кв.м, літ. "Ш" загальною площею 82,5 кв.м, літ. "Щ" загальною площею 158,4 кв.м, літ. "Я" загальною площею 67,1 кв.м, літ. "А1" загальною площею 172,2 кв.м, літ. "Б1" загальною площею 234,2 кв.м, літ. "В1" загальною площею 2609,9 кв.м, літ. "Г1" загальною площею 360.1кв.м, літ. "Д1" загальною площею 17,9 кв.м, літ. "Е1" загальною площею 232,5 кв.м, літ. "Є1" загальною площею 203,2 кв.м, літ. "Ж1" загальною площею 994,6 кв.м, літ. "31" загальною площею 106,3 кв.м, літ. "К1" загальною площею 990,1 кв.м, літ. "ЛІ" загальною площею 34,3 кв.м, літ. "М1" загальною площею 35,4 кв.м, літ. "Н1" загальною площею 270,6 кв.м, літ. "О1" загальною площею 89,5 кв.м, літ. "П1" загальною площею 2336,2 кв.м, літ. "Р1" загальною площею 64,7 кв.м, літ. "С1" загальною площею 55,7 кв.м, літ. "Т1" загальною площею 554,9 кв.м, літ. "У1" загальною площею 505,7 кв.м, літ. "Ф1" загальною площею 490,9 кв.м, літ. "Ч1" загальною площею 799,2 кв.м, літ. "Ш1" загальною площею 142,3 кв.м, літ. "Щ1" загальною площею 611,1 кв.м, літ. "Ю1" загальною площею 72,8 кв.м, літ. "Я1" загальною площею 1129,1 кв.м., літ. "А2"), а також складові частини об`єкта нерухомого майна: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-5, 20-22, І, III, 2-го поверху №1-11, 19- 22, І в літ. "Ю" загальною площею 744.4 кв.м. та нежитлові приміщення 1-го поверху №6-19, II, 2-го поверху №12-18, II в літ. "Н2" загальною площею 1391,2 кв.м.

У позовній заяві позивач стверджує, що саме у АТ «Сбербанк» виникла заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки у розмірі 1621924,73 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як свідчать матеріали справи, після набуття Банком права власності на ЦМК державними реєстраторами в інтересах іпотекодавця та пов`язаних з ним осіб, протягом жовтня-грудня 2019 року вчинялися реєстрацій дії, які були предметом розгляду Комісії (Колегії) з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України.

Так, з наявного в матеріалах справи витягу з ЛРРПНМ від 10.10.2019 вбачається, що 10.10.2019 відносно нерухомого майна ЦМК державним реєстратором Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області Дубовиком А.Я. у розділі 101 видалено запис про власника - АТ «Сбербанк».

АТ «Сбербанк» з метою захисту порушених прав власності 10.10.2019 звернулося зі скаргою за №1616/4/06-2 до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України.

За результатами розгляду скарги Банку Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації 16.12.2019 року прийнято висновок про часткове задоволення скарги.

Міністерством юстиції України 18.12. 2019 року видано наказ за №4059/5, яким скаргу АТ «Сбербанк» від 10.10.2019 № 16161/4/06-2 задоволено частково; скасовано рішення від 04.12.2019 № 50015298, прийняте державним реєстратором Дубовиком А.О.; анульовано доступ державному реєстратору Дубовику А.О. до ДРРПНМ на нерухоме майно; у задоволенні інших вимог відмовлено; виконання пункту 2 наказу покладено на Департамент державної реєстрації та нотаріату; виконання пункту 3 наказу покладено на державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Таким чином, в період з 10.10.2019 по 18.12.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні відомості щодо права власності АТ «Сбербанк» на ЦМК, і відповідно за змістом приписів ч.І ст. 2 та ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» АТ «Сбербанк» не було власником ЦМК.

Апелянт вказує на те, що після виконання наказу Міністерства юстиції України №4059/5 від 18.12.2019 було встановлено, що відображення в ДРРПНМ відомостей щодо опису об`єкта та складу будівель ЦМК є некоректними (неповними), а саме: в графі Додаткові відомості, де вказано політерно з зазначенням розміру загальної площі кожної будівлі, які входять до складу ЦМК, вбачається відсутність 16 будівель (об`єктів).

Наявний в матеріалах справи лист Міністерства юстиції України №8881/1578-33-20/19.1.1 від 25.02.2020 свідчить про те, що відсутність зазначеної інформації в ДРРПНМ є результатом реєстраційних дій, проведених державним реєстратором Дубовиком А.О. в період 04-06.12.2019.

Також, в матеріалах справи міститься копія витягу з ДРРПНМ від 15.01.2020, який свідчить про те, що 12.10.2019 приватним нотаріусом Азадалієвою Я.М. приймалось рішення щодо поділу об`єкта нерухомого чайна. Так, за адресою: м. Харків, Карачівське шосе, будинок 44 в ДРРПНМ містилася інформація про об`єкт нерухомого майна: комплекс будівель та споруд Слобожанський коксовий завод, об`єкт житлової нерухомості: Ні, Розділ в процесі відкриття внаслідок поділу, загальною площею 5000 кв.м., за реєстраційним номером 101, який створено шляхом поділу ЦМК за реєстраційним номером 101. При цьому будь-які записи та відомості щодо власників цього об`єкта у реєстрі були відсутні.

АТ «Сбербанк» звертався зі скаргою до Колегії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України за захистом свої порушених прав.

За результатами розгляду скарги Банку, 28.04.2020 Колегією прийнято висновок про необхідність часткового задоволення скарги.

На виконання даного висновку 04.06.2020 Міністерством юстиції України видано наказ за №1884/5 про задоволення скарги, яким скаргу АТ «Сбербанк» від 10.03.2020 задоволено частково; скасовано рішення від 12.10.2019 № 49147204, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Азадалієвою Я.М; у задоволенні інших вимог відмовлено; виконання пункту 2 наказу покладено на Департамент нотаріату та державної реєстрації.

У п. 17 висновку Міністерства юстиції України від 28.05.2020 зазначено, що скарга в частині дій державного реєстратора Дубовика О.А. підлягає розгляду в межах компетенції територіального органу МЮУ в м. Харкові. Однак, в подальшому скарга була передана за належністю до розгляду Південно-Східним міжрегіональним управлінням МЮУ (м. Дніпро). Наказом Південно-Східного міжрегіонального управління МЮУ (м. Дніпро) від 16.07.2020 за №508/7 відмовлено у задоволені скарги АТ «Сбербанк».

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Банк звернувся зі скаргою від 19.08.2020, яка зареєстрована в МЮУ від 21.08.2020 за №24055-33-20, на рішення та дії Південно-Східного міжрегіонального управління МЮУ (м. Дніпро) та дії державного реєстратора Дубовика О.А.

Згідно з висновком Колегії МЮУ з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 10.09.2020 та Наказу МЮУ від 25.11.2020 за №4074/5 - скасовано наказ Південно-Східного міжрегіонального управління МЮУ (м. Дніпро) від 16.07.2020 за №508/7.

З наявного в матеріалах справи висновку Колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 01.12.2020, Наказу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 01.12.2020 за №893/7 та Наказу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 01.12.2020 за №894/7 - скаргу Банку задоволено, вищезазначені протиправні дії державного реєстратора були усунуті.

Відтак, в період з грудня 2019 року по грудень 2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні відомості щодо права власності АТ «Сбербанк» на частину будівель (16 об`єктів) ЦМК і відповідно до приписів ч.І ст. 2 та ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію нових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» АТ «Сбербанко» не було власником вказаних будівель.

Позивач стверджує, що на земельних ділянках, загальною площею 17,2064 га: площею 16,2000 га, кадастровий номер :10:002:0003; площею 0,3438 га кадастровий номер :10:001:0002; площею 0,5517 га, кадастровий номер :10:001:0003; площею 0,0979 га, кадастровий номер :10:001:0004; площею 0,0,0130 га, кадастровий номер :10:002:0004 розташовані саме будівлі Цілісного майнового комплексу, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, право власності на які набуто відповідачем.

Проте, в підтвердження вказаних обставин позивачем не надано суду належних доказів які саме будівлі чи споруди розташовані на вказаних земельних ділянках. Також не доведено, що на вказаних земельних ділянках відсутні споруди, належні іншим особам. Зокрема, з наданої позивачем копії договору оренди землі від 12.07.2004 не вбачається, які саме будівлі чи споруди знаходяться на кожній з вищевказаних 5-ти земельних ділянках, загальною площею 17.2064 га.

Тобто, з умов договору оренди землі від 12.07.2004 взагалі неможливо встановити, які саме будівлі розташовані на вказаних земельних ділянках.

Так, з наявної в матеріалах справи копії акту обстеження від 21.09.2020 не вбачається, які саме будівлі розташовані на вказаних 5-ти земельних ділянках та ким саме використовується кожна з цих земельних ділянок. Окрім того, зазначений акт обстеження складений одноосібно посадовою особою позивача.

Витяг з ДРРПНМ за адресою: м.Харків, Карачівське Шосе, 44 свідчить про те, що за вказаною адресою розміщені ряд інших будівель та споруд, які належать різним фізичним та юридичним особам.

Тобто, надані позивачем докази не дають підстав стверджувати про перехід до відповідача права власності на усі будівлі, для обслуговування яких надано земельні ділянки в користування (оренду) третій особі за адресою: м.Харків, Карачівське Шосе, 44.

Враховуючи відсутність таких доказів, безпідставними є доводи позивача про перехід права землекористування у повному обсязі саме до відповідача. Колегія суддів приймає до уваги правовий висновок, наведений у постанові Верховного суду від 04.10.2018 у справі № 904/326/18, в якому зазначено, що частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу України в редакції станом на 07.04.2017 визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розмішені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з ч.ч.1,2 статті 120 Земельного кодексу України:

"1. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розмішені, без зміни її цільового призначення.

2. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розмішені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача."

Аналіз зазначених норм свідчить, що їх суттю є пов`язання використання земельної ділянки саме з використанням розташованого на такій земельній ділянці об`єкта нерухомості, тобто, що земельна ділянка надана та використовується саме для розміщення та обслуговування такого об`єкту нерухомості і саме виходячи з цієї мети визначається її площа та межі».

Наведені обставини в своїй сукупності спростовують доводи позивача та висновок суду першої інстанції щодо переходу до АТ «Сбербанк» права оренди (прав за договором оренди землі) щодо усіх зазначених позивачем земельних ділянок, а також правомірності вимог сплати орендної плати та пені за період починаючи з дня реєстрації за Банком права власності на ЦМК, тобто з 25.09.2019 по 31.08.2020.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що надані позивачем до позовної заяви документи, не доводять розміру заявлених вимог.

Так, в оскаржуваному рішенні, в обґрунтування розміру орендної плати, є посилання на копію листа ДПС України від 15.09.2020 за №18626/9/20-40-04-03-17. Судом зазначено, що відповідно до інформації ГУ ДПС у Харківській області №18626/9/20-40-04-03-17 від 15.09. 2020 у відповідача обліковується податковий борг по орендній платі станом на 25.09.2019 у сумі 2394075,89 грн, станом на 31.08.2020 у сумі 4016000,62 грн.

Проте, слід зауважити, що у даному листі не зазначено за які саме земельні ділянки (кадастровий номер, площа чи інші ідентифікуючі ознаки) розрахована вказана в листі заборгованість.

З наданої позивачем копії листа ДПС України від 20.07.2020 за №44896/9/20-40-04-03-17 вбачається, що Головне управління ДПС У Харківській області не має можливості надати інформацію щодо податкового зобов`язання по оплаті за окрему земельну ділянку.

До даного листа ДПС України додано перелік земельних ділянок №1 станом на 25.06.2020 викладений в таблиці, в якому наведено шість земельних ділянок, із зазначенням їх орендарем АТ «Сбербанк», однак в колонці «Сума заборгованості» навпроти даних земельних ділянках зазначено « 0».

У копії листа ДПС України від 19.05.2020 за №10734/9/20-40-04-03-17 наведено інформацію станом на 11.05.2020 щодо податкового боргу по зобов`язаннях з орендної плати за землю, до якого додано відомості щодо податкового боргу станом на 01.05.2020 викладені в таблиці.

При дослідженні таблиці встановлено, що орендарем вказано ПрАТ «Харківський коксовий завод» та сума податкового боргу станом 01.05.2020 складає 4016000,60 грн.

Однак, в листі ДПС України від 15.09.2020 за №18626/9/20-40-04-03-17 зазначено податковий борг по орендній платі за ПрАТ «Харківський коксовий завод» станом на 31.08.2020 у сумі 4016000,60 грн.

Тобто, з наданих позивачем копій листів вбачається, що сума податкового боргу по зобов`язаннях з орендної плати є однаковою станом на травень та серпень 2020 року.

Наведена обставина унеможливлює встановлення будь-якої інформації щодо дійсного розміру орендної плати за заявлені позивачем календарні місяці, що не прийнято до уваги судом першої інстанції.

Що стосується вимог позивача про розірвання договору оренди землі, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 38 договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Пунктом 41 договору оренди землі передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Істотним порушенням умов договору в розумінні ч. 2 ст. 651 ЦК України, як необхідною передумовою розірвання договору в судовому порядку на вимогу однієї сторони, є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 927/877/17).

Із вказаного вбачається, що для встановлення можливості розірвання договору необхідно визначити чи були допущені відповідачем саме істотні порушення умов такого договору, чи наявна шкода і її розмір внаслідок дій (бездіяльності), а також співвіднести очікуваний результат від укладеного договору та фактичні обставини внаслідок неналежного його виконання (таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 29.10.2019 у справі № 911/2755/18).

На підставі наведеного вбачається, що застосування цивільно-правової відповідальності у вигляді розірвання договору буде суперечити зазначеним нормам права, оскільки відсутні всі умови складу цивільного правопорушення, а саме - вина АТ «Сбербанк» щодо невиконання умов договору оренди.

Також, в позовній заяві позивач просить суд зобов`язати АТ «Сбербанк» повернути земельні ділянки з кадастровими номерами :00:00260003, :10:002:0003, :10:002:0004, :10:001:0002, :10:001:003 та :10:001:0004 загальною площею 17,2064 га по Карачівському шосе, 44 у м. Харкові.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що питання переходу права на земельну ділянку з набуття права на жилий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються статтею 120 ЗК України і статтею 377 ЦК України.

Як вказує позивач, особа, яка набула права власності на нерухоме майно, фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене на умовах, як і у попереднього власника.

При цьому, договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно. Ця правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 915/672/17, від 17.04.2018 у справі № 922/2883/17, від 30.05.2018 у справі № 908/1990/17, від 04.06.2019 у справі № 914/1925/18, від 26.11.2019 у справі № 917/92/19.

З наявних в матеріалах справи відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що станом на час розгляду справи у суді першої інстанції та на даний час, право власності на ЦМК за реєстраційним номером 101 належить ТОВ «ПЕРПЕТУУМ СОЛЮШН», тобто відповідач - АТ «Сбербанк» - не є власником даного нерухомого майна та не може вважатись орендарем земельних ділянок, які позивач просить повернути.

У правовому висновку Верховного Суду в постанові від 07.10.2020 у справі №705/3876/18 зазначено, що відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

З наведеного вбачається, що АТ «Сбербанк» є неналежним відповідачем за вимогами позивача про розірвання договору оренди та повернення земельних ділянок, оскільки право власності на ЦМК належить ТОВ «ПЕРПЕТУУМ СОЛЮШН».

На підставі вищевикладеного, оцінивши надані позивачем докази, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем по даній справі всупереч приписів ст.ст. 73, 74, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України не надано належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, які місцевий господарський суд визнав доведеними та задовольнив оскаржуваним рішенням.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства Сбербанк та скасування рішення Господарського суду Харківської області від 09 березня 2021 року у справі №922/3438/20 з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

Пунктом 2 частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 240, п. 2 ч. 1 ст. 275, п.2 ч. 1 ст. 277, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Сбербанк на рішення Господарського суду Харківської області від 09 березня 2021 року у справі №922/3438/20 задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 09 березня 2021 року у справі №922/3438/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Стягнути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, пл. Конституції, 7, ) на користь Акціонерного товариства "Сбербанк" (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46, ) судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 46 212,02 грн.

Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.07.2021.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Слободін М.М.

Суддя Хачатрян В.С.