Справа № 909/698/21
УХВАЛА

22.07.2021 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Валєєвої Т.Е.,

розглянувши матеріали заяви (вх. № 11832/21 від 19.07.2021)

заявника: Приватного підприємства фірма "Деметра"

(вул. Шкільна, 43 А, с. Кам`янка, Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область, 32307)

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВА-АРТ"

(вул. Миру, 66, с. Драгомирчани, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77454)

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство фірма "Деметра" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВА-АРТ" 31 449,70 грн заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на таке.

За приписами ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у ч. 1 цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно з п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, у заяві має бути зазначено обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника та докази, якими заявник обґрунтовує такі обставини.

Також, за приписами ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, а також інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Отже, з заяви про видачу судового наказу має вбачатися виникнення права грошової вимоги до боржника.

Заявник у поданій до суду заяві просить суд стягнути з боржника заборгованість за поставлене молоко в сумі 31 449,70 грн за договором поставки молока № 1 від 02.01.2020.

Однак, як встановлено судом, заявником на підтвердження своїх вимог не зазначено та не додано первинних документів, які б підтверджували факт здійснення господарських операцій між сторонами з поставки молока (накладних, актів приймання-передачі товару, рахунків-фактури тощо), з яких вбачається виникнення заборгованості за договором поставки.

Крім того, з поданих виписок з банківського рахунку заявника вбачається, що боржник здійснював часткову оплату заборгованості за іншим, ніж договір поставки молока № 1 від 02.01.2020, договором, а саме за договором поставки молока № 1 від 16.01.2017.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що із поданої заяви не вбачається виникнення у заявника права грошової вимоги до боржника у сумі 31 449,70 грн.

За таких обставин, суд виносить ухвалу про відмову заявнику у видачі судового наказу в порядку ч. 2 ст. 154 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 148, 150, 152, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному підприємству фірма "Деметра" у видачі судового наказу про стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВА-АРТ" заборгованості за договором поставки молока №1 від 02.01.2020 в сумі 31 449,70 грн.

2. Роз`яснити заявнику, що згідно з ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. п. 1, 2, 8 ч. 1 ст. 152 цього кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку та строк, визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.07.2021.

Суддя Т.Е. Валєєва