РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.07.2021Справа № 910/19030/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Рєпкіної Ю. Є., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом 1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_2

3. ОСОБА_3

4. ОСОБА_4

до 1. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червонозоряний, 4-Г"

2. Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації

За участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів 1. ОСОБА_5 , 2. ОСОБА_6 , 3. ОСОБА_7 , 4. ОСОБА_8 , 5. ОСОБА_9

про визнання недійсним рішення Установчих зборів ОСББ від 03.07.2013 та скасування державної реєстрації,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 08.07.2021,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (далі - позивачі) звернулись до Господарського суду міста Києва із позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червонозоряний, 4-Г" (далі - відповідач 1, ОСББ), Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач 2, Держадміністрація) про визнання недійсним рішення Установчих зборів ОСББ від 03.07.2013 та скасування державної реєстрації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі № 910/19030/20, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначено на 20.01.2021.

За наслідками судового засідання 20.01.2021 суд задовольнив заяву позивачів про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів та залучено до участі у справі третіми особами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зобов`язав позивача у строк до 25.01.2021 направити залученим третім особам копію позовної заяви з додатками, докази направлення подати до суду, запропонував третім особам у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання даної ухвали надати суду письмові пояснення щодо позову та/або відзивів, складені з урахуванням вимог статті 168 ГПК України. Також суд ухвалив продовжити підготовче провадження у справі № 910/19030/20 на 30 днів до 09.03.2021 (включно) та відкласти підготовче засідання у справі № 910/19030/20 на 24.02.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Джарти В. В. у відпустці судове засідання 24.02.2021 не відбулося.

Ухвалою від 01.03.2021 підготовче засідання у справі призначено на 24.03.2021.

За наслідками підготовчого засідання 24.03.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача 1 про витребування письмового дозволу, витребував у відповідача 2 належним чином завірені копії матеріалів реєстраційної справи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червонозоряний, 4-Г" (ідентифікаційний код 38855291). Постановлено проводити підготовче провадження у справі 910/19030/20 в розумні строки та відкласти підготовче засідання у справі на 22.04.2021.

22.04.2021 суд ухвалив відкласти підготовче засідання у справі на 19.05.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Джарти В. В. у відпустці ухвалою від 18.05.2021 судове засідання, призначене на 19.05.2021 було призначено на 02.06.2021.

02.06.2021 судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю електропостачання про що складено відповідний акт.

Ухвалою суду від 02.06.2021 підготовче засідання у справі призначено на 23.06.2021.

У судове засідання 23.06.221 прибули представники позивачів та відповідача 1.

Відповідач 2 та треті особи представників у судове засідання не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідач 2 у поданому відзиві просив здійснювати розгляд справи без участі його представників.

Представник позивачів подав для долучення до матеріалів справи додаткові письмові пояснення.

За наслідками судового засідання 23.06.2021 судом була постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи до розгляду по суті в судовому засіданні 08.07.2021.

У призначеному судовому засіданні 08.07.2021 представник позивачів надав пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов просив задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини та факти, викладені в позовній заяві.

У свою чергу представник ОСББ проти задоволення позову заперечував, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на позов.

Інші учасники не направили своїх представників для участі в судовому засіданні, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

31.07.2013 у багатоквартирному будинку за адресою АДРЕСА_1 було зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червонозоряний, 4-Г".

Позивачі стверджують, що ОСОБА_1 є власником нежитлових (нежилих) приміщень №192 та 193 у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 з 31.03.2011, ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_2 з 12.08.2018, ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_3 з 04.08.2020, ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_4 з 08.08.2018.

Позивачі зауважують, що Солом`янським УП ГУНП у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000914 яке внесене в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень посадовими особами ОСББ "Червонозоряний, 4-Г". Ознайомившись 25.11.2020 з матеріалами кримінального провадження позивачу 3 стало відомо, що на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 27.10.2020 у справі №760/22981/2 дізнавач Маслей М.В. отримала тимчасовий доступ до документів реєстраційної справи ОСББ "Червонозоряний,4-Г" яка знаходиться у Солом`янській районній в м. Києві державній адміністрації, копії яких приєднала до матеріалів кримінальної справи (копії матеріалів-Додаток №18). Серед них копії опису документів наданих державному реєстратору від 29.07.2013, цінного листа від 27.07.2013 та конверту, статуту ОСББ, протоколу установчих зборів №1 від 03.07.2013 з результатами поіменного голосування, реєстраційної картки та квитанції. Ознайомившись зі змістом вказаних документів ОСОБА_3 встановив, що установчі збори ОСББ були проведені з грубими порушеннями законодавства, про що повідомив в той же день інших позивачів.

Позивачі вважають за необхідне звернутися до суду з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червонозоряний, 4-Г" та Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання недійсними рішення установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червонозоряний, 4-Г" від 03.07.2013, оформлених Протоколом установчих зборів № 1 від 03.07.2013 (далі - Протокол).

Протоколом установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 1 від 03.07.2013 за місцезнаходженням проспект Валерія Лобановського, 4-Г оформлене прийняття наступних рішень:

1. Організаційні питання проведення зборів.

2. Створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ) та затвердження назви ОСББ.

3. Затвердження статуту ОСББ.

4. Обрання правління ОСББ та голови правління ОСББ.

5. Обрання ревізійної комісії ОСББ.

6. Надання повноважень представнику Установчих зборів щодо державної реєстрації об`єднання.

Однак, на думку Позивачів рішення, прийняті на установчих зборах ОСББ від 03.07.2013 є такими, що порушують їх права, як співвласників, оскільки установчі збори були проведені в порушення визначеного законодавством порядку скликання та проведення установчих зборів, а тому підлягають скасуванню. Поряд з цим, Позивачі вважають також державну реєстрацію ОСББ «Червонозоряний 4-Г» такою, що має бути скасована, оскільки рішення про створення ОСББ було прийнято в порядку, що суперечить чинному законодавству України. Доводи позивачів ґрунтуються на тому, що мало місце порушення порядку скликання установчих зборів, яке полягає у не направленні на адресу позивача 1 повідомлення про скликання зборів. Крім того за твердженнями позивачів на спірних установчих зборах не було кворуму. Такі твердження позивачів ґрунтуються на тому, що відповідно до Протоколу, загальна чисельність співвласників багатоквартирного будинку (власників квартир та нежилих приміщень) дорівнює 85 осіб. Також зазначено, що установчі збори є правомочними, оскільки згідно реєстрації присутні 55 осіб, що складає 65% від загальної кількості власників будинку. Однак, вказані у Протоколі відомості щодо кількості співвласників та правомочності установчих зборів ОСББ не відповідають дійсності, оскільки серед осіб, які голосували на Установчих зборах, були присутні особи, які не були власниками жилих та/або нежилих приміщень на дату проведення Установчих зборів - 03.07.2013, а тому не мали права голосу на таких Установчих зборах. До того ж, позивачі зазначають, що державний реєстратор мав відмовити у проведенні державної реєстрації ОСББ "Червонозоряний, 4-Г" з підстав невідповідності статуту ОСББ типовій формі. Також позивачі зазначають про порушення порядку обрання Голови правління ОСББ.

Під час судового засідання представник позивачів зазначав, що права позивачів порушуються зокрема тим, що ОСББ систематично приймає рішення які суперечать вимогами Закону України "Про ОСББ" та порушують права співвласників; діє поза межами кошторису; безпідставно обмежує права користування спільним майном для позивачів, що фактично є наслідком існування незаконно зареєстрованого ОСББ та змушує звертатися до правоохоронних органів за захистом свої порушених прав та інтересів. У зв`язку з зазначеним, з урахуванням створення та реєстрації ОСББ з порушеннями передбаченого порядку, позивачі зазначають про те, що вказане впливає на їх права та інтереси, в тому числі, щодо участі в управлінні багатоквартирним будинком у законний спосіб. Атакож обмежує в праві створення іншого ОСББ.

У своєму відзиві Держадміністрація зазначив, що нею було дотримано приписів чинного законодавства при внесенні відповідного реєстраційного запису, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

ОСББ у своєму відзиві зазначив, що позивачі є власниками об`єктів нерухомості, які утворені в 2017 році внаслідок переобладнання технічного поверху, на що не надавались дозволу ДАБІ. Також відповідач 1 просив суд застосувати наслідки пропуску строку позовної давності. Додатково під час судового розгляду по суті представник ОСББ зазначив, що згідно технічної документації на спірний будинок квартири, власники яких є позивачами та третіми особами відсутні. Оскільки кількість квартир в будинку є меншою, однак відповідних доказів не надав.

У своїх письмових поясненнях треті особи виклали доводи, тотожні за змістом позиції позивачів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" у редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (далі - Закон) об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами (частина 1 статті 4 Закону).

Згідно з частиною 4 статті 4 Закону основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З урахування положень статті 4 ГПК України, наведені приписи законодавства визначають об`єктом захисту, у тому числі судового, порушене, невизнане або оспорюване право.

Відповідно до змісту частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника. Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу, і такі способи мають бути доступними й ефективними.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Згідно зі статтею 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Загальний порядок створення юридичної особи унормовано статтею 87 ЦК України, яка передбачає, що для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту, затвердженого Кабінетом Міністрів України, що після його прийняття учасниками стає установчим документом. Засновники (учасники) юридичної особи, утвореної на підставі модельного статуту, можуть у встановленому законом порядку затвердити статут, який є установчим документом, та провадити діяльність на його підставі.

Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом. Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою. Установа створюється на підставі індивідуального або спільного установчого акта, складеного засновником (засновниками). Установчий акт може міститися також і в заповіті. До створення установи установчий акт, складений однією або кількома особами, може бути скасований засновником (засновниками).

Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Відповідно до статті 57 Господарського кодексу України рішення про утворення суб`єкта господарювання є установчим документом суб`єкта господарювання.

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (частина перша статті 89 ЦК України).

Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачає, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (державна реєстрація) - це офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи (пункт 4 частини першої статті 1 Закону № 755-IV).

За змістом статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Реєстру на підставі: 1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів. В Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема: найменування юридичної особи, у тому числі скорочене (за наявності); ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; організаційно-правова форма (частина друга статті 9 вказаного Закону).

Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється лише шляхом реорганізації або ліквідації. Згідно із частиною другою вказаної статті юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 110 ЦК України встановлено, що юридична особа ліквідується: 1) за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами; 2) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної особи або відповідного органу державної влади; 3) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади.

Відповідно до приписів ЦК України статтею 28 Закону передбачено, що об`єднання вважається припиненим з дня внесення про це відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Об`єднання ліквідується у разі: придбання однією особою всіх приміщень у багатоквартирному будинку; прийняття співвласниками рішення про ліквідацію об`єднання; ухвалення судом рішення про ліквідацію об`єднання.

Порядок ліквідації об`єднання передбачає, що у разі ліквідації об`єднання кошти, що залишилися після задоволення вимог кредиторів, розподіляються між усіма співвласниками пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, що перебувають у їхній власності. При цьому здійснюється залік заборгованості кожного співвласника перед об`єднанням відповідно до статуту цього об`єднання. Якщо співвласник має борг перед цим об`єднанням, сума якого перевищує суму його частки в майні, і відмовляється сплатити цей борг, спір вирішується у судовому порядку.

Загальний порядок ліквідації юридичної особи визначений у статті 111 ЦК України. Загальна процедура ліквідації юридичної особи також передбачає низку обов`язкових дій - погашення існуючої кредиторської заборгованості, відчуження активів, звільнення працівників, передання документів до архіву тощо. Лише після вчинення цих дій і подання державному реєстратору відповідних документів в реєстр вноситься запис про припинення юридичної особи, а не запис про скасування її державної реєстрації.

Статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» встановлено спростовну презумпцію відомостей, внесених до ЄДР, з огляду на що запис про припинення юридичної особи не є беззастережним доказом того, що юридична особа дійсно припинилася та більше не існує. Водночас, якщо процедуру ліквідації не було здійснено належним чином, то внесення до реєстру запису про припинення цієї юридичної особи не тягне її припинення.

Отже, ліквідація юридичної особи - це встановлена законом процедура, результатом якої є припинення діяльності юридичної особи, і першочерговою умовою ліквідації законодавство визначило саме рішення її учасників про ліквідацію. Як юридична особа ОСББ може припинити діяльність у порядку, передбаченому законом, зокрема шляхом ліквідації.

Скасування державної реєстрації ОСББ (реєстраційного запису) за рішенням суду не є тотожною самій ліквідації юридичної особи, яка відбувається в порядку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 110 ЦК України, і не призводить до припинення ОСББ з огляду на вимоги статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якою визначається порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій.

Отже, позовна вимога щодо скасування державної реєстрації створеної юридичної особи (ОСББ), яка створена у відповідному порядку на захист інтересів співвласників будинку, існує та здійснює свою діяльність тривалий час, за період свого існування набувши відповідних прав і обов`язків, не призведе до поновлення прав і законних інтересів співвласника ОСББ, який звертається з таким позовом. Швидше за все такий позов буде свідчити про втручання суду в діяльність ОСББ та порушення інтересів інших його співвласників, що є недопустимим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 916/964/19 (провадження № 12-6гс21).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), у пункті 1 статті 6 Конвенції закріплене «право на суд» разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду із цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, заява № 4451/70, пункт 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність цих прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) від 17 січня 2012 року, заява № 36760/06, пункт 230).

Частиною третьою статті 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Наявність юридичного спору означає, що сторони цього спору перебувають у правовідносинах, пов`язаних з реалізацією ними своїх прав, які мають суперечливий, протилежний характер, та прагнуть вирішити наявний між ними конфлікт із застосуванням відповідних правових механізмів.

За змістом позовних вимог, між позивачами та іншими співвласниками, які прийняли рішення створити юридичну особу - відповідача, виник правовий конфлікт щодо реалізації позивачами права на управління спільним майном співвласників, який позивач прагне розв`язати всупереч законодавчо встановленій процедурі.

Щодо вимоги про визнання недійсним та скасування рішення зборів співвласників будинку, оформлених протоколом № 1 від 03.07.2013, суд відзначає наступне.

Як уже зазначалося вище, відповідно до статті 4 Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. За визначенням, наведеним у статті 1 Закону, співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Частиною 1 статті 6 Закону визначено, що об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках).

З аналізу вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що вирішення питань про створення та діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, а також прийняття відповідних рішень належить виключно власниками квартир та нежитлових приміщень у цьому будинку. Відтак, оскільки прийняті установчими чи загальними зборами об`єднання рішення стосуються лише його діяльності, тобто є актами внутрішнього характеру, то оскарження таких рішень також можливо лише самими співвласниками будинку, а не третіми особами.

Повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного. Час і місце проведення обираються зручними для більшості можливих учасників зборів.

Установчі збори веде голова зборів, який обирається більшістю голосів присутніх співвласників або їх представників. Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник на установчих зборах має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості усіх співвласників.

Якщо в результаті проведення установчих зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів «за» або «проти», встановленої частиною дев`ятою цієї статті, проводиться письмове опитування співвласників, які не голосували на установчих зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення установчих зборів. Якщо протягом зазначеного строку необхідну кількість голосів «за» не набрано, рішення вважається неприйнятим. Письмове опитування під час установчих зборів об`єднання проводиться в порядку, передбаченому Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення установчих зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування («за» чи «проти»).

Установчі збори приймають рішення про створення об`єднання і затверджують його статут.

Державна реєстрація об`єднання проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об`єднання вважається утвореним з дня його державної реєстрації. Державна реєстрація змін до статуту об`єднання проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Установчі документи об`єднання підписує голова установчих зборів або інша уповноважена зборами особа.

У разі створення об`єднання власниками квартир та/або нежитлових приміщень у двох і більше багатоквартирних будинках голосування співвласників щодо створення такого об`єднання проводиться у порядку, передбаченому цією статтею, за кожним багатоквартирним будинком окремо. Результати голосування визначаються окремо для кожного багатоквартирного будинку.

Як зазначено в статті 14 Закону співвласник має право: брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання; вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність асоціації. Об`єднання на вимогу співвласника зобов`язане надати йому для ознайомлення всі свої фінансові звіти. Порядок здійснення прав співвласників визначається законом. Здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників.

Спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку.

Передумовою захисту та відновлення порушеного права позивача є існування такого права та, відповідно, порушення, на час звернення з позовом до суду.

Здійснення права на участь в управлінні спільним майном багатоквартирного будинку належить власникам квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному житловому будинку.

Звертаючись із даним позовом позивачі вказували, що ОСОБА_1 є власником нежитлових (нежилих) приміщень №192 та №193 у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 з 31.03.2011, ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_2 з 12.08.2018, ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_3 з 04.08.2020, ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_4 з 08.08.2018.

З вказаного слідує, що позивач 2, позивач 3 та позивач 4 набули право власності, як то вказано в інформаційних довідках з Державного реєстру речових прав (без надання правопідтверджуючих документів - договорів купівлі-продажу, договорів дарування тощо) на квартири в спірному будинку пізніше за створення ОСББ.

І хоча законодавством не передбачено процедури входу (включення) до членів ОСББ, набуваючи статусу власника квартири чи нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, особа набуває відповідні права співвласника, зокрема, брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання.

Разом із тим, на позивачів покладений обов`язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими до суду доказами, тобто, довести, що права та інтереси позивача дійсно порушуються, оспорюються чи не визнаються визначеним останнім відповідачем, а тому потребують захисту.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Доказів щодо наявності обставин, які унеможливлюють брати участь позивачами в управлінні спільним майном багатоквартирного будинку до матеріалів справи не надано, тобто не доведено наявності факту порушення прав співвласників в багатоквартирному будинку. При цьому доводи позивачів, висловлені представником неодноразово в судових засіданнях, що їх права порушуються неможливістю створення іншого Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку в спірному будинку є юридично неспроможними, оскільки не ґрунтуються на жодних приписах законодавства.

На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, у зв`язку з чим у задоволенні даного позову слід відмовити.

При цьому, суд відзначає, що інші доводи та заперечення сторін не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Беручи до уваги те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на недоведеність порушених прав позивачів, підстави для застосування позовної давності відсутні.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати у зв`язку з відмовою в задоволенні позову залишаються за позивачем та компенсації останньому не підлягають.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червонозоряний, 4-Г", Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання недійсним рішення Установчих зборів ОСББ від 03.07.2013 та скасування державної реєстрації відмовити повністю.

2. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивачів.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 27.07.2021.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ