номер провадження справи 17/27/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
22.07.2021 Справа № 908/458/21
Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсуна В.Л. розглянувши матеріали справи № 908/458/21
про стягнення 516 568,10 грн.
Без виклику представників сторін
Рішенням господарського суду Запорізької області від 05.07.21 у справі № 908/458/21 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМЕКС 21 задоволено. Судом вирішено стягнути з акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго на користь товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМЕКС 21 451 320 грн. 00 коп. основного боргу, 22 566 грн. 00 коп. пені, 13 507 грн. 27 коп. 3 % річних, 29 174 грн. 83 коп. інфляційних втрат та 7 748 грн. 52 коп. судового збору.

При винесенні рішення господарського суду Запорізької області від 05.07.21 у справі № 908/458/21 судом не розглянуто позовні вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 33 200,00 грн.

Розглянувши матеріали справи № 908/458/21 та вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на правничу допомогу у розмірі 33 200,00 грн., суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із вимогами ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 123 ГПК України нормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст. 126 ГПК України).

Приписами ч. 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в т.ч. гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підтвердження здійснення витрат на оплату послуг адвоката Колмакова В.В., представником позивача надано:

- копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 25.01.21;

- копію акту наданих послуг від 14.06.21 № 1-20210125 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 25.01.21;

- платіжні доручення за вих. від 01.02.21 № 1424 та від 23.06.21 № 1487 про оплату згідно договору про надання правової (правничої) допомоги від 25.01.21 в загальному розмірі 33 200,00 грн.

25.01.21 між товариством з обмеженою відповідальністю ПРОМЕКС 21 (Клієнт) та адвокатом Колмаковим В.В. (Адвокат) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги.

Згідно із п. 1.1. договору, Адвокат бере на себе зобов`язання надавати Клієнту правову (правничу) допомогу (юридичні послуги) в порядку, обсязі та на умовах, передбачених Договором, зокрема (але не виключно): щодо стягнення з АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» () коштів за договором від 27.02.19 № 1293-ДЭ, включаючи будь-які пов`язані послуги, а Клієнт зобов`язаний оплатити послуги Адвоката у розмірі, порядку та строки, обумовлені Сторонами.

У відповідності до п. 3.1. договору, за надані за Договором послуги Клієнт сплачує Адвокату винагороду, розмір якої визначається Сторонами виходячи зі складності, переліку та обсягу виконаних Адвокатом робіт (наданих послуг), часу, витраченого на їх виконання (надання), та інших обставин, які мають значення.

Конкретна вартість наданих послуг визначається Сторонами у актах приймання-передачі послуг за Договором (п. 3.2. договору).

Відповідно до акту наданих послуг від 14.06.21 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 25.01.21, Адвокатом були надані послуги, а саме:

- аналіз документів, складання та подача позовної заяви про стягнення з АТ «ДТЕК Дніпроенерго» () коштів за договором від 27.02.19 № 1293-ДЭ вартість 21 000,00 грн. за 18 годин роботи;

- участь у судовому засіданні 30.03.21 по справі № 908/458/21 вартість 1 700,00 грн. за 1 годину роботи;

- складання та подача відповіді на відзив АТ «ДТЕК Дніпроенерго» по справі № 908/458/21 вартість 7 000,00 грн. за 6 годин роботи;

- участь у судовому засіданні 27.04.21 по справі № 908/458/21 вартість 1 700,00 грн. за 1 годину роботи;

- участь у судовому засіданні 01.06.21 по справі № 908/458/21 вартість 1 700,00 грн. за 1 годину роботи.

Загальна вартість наданих послуг складає 33 200,00 грн.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Судом враховано усне заперечення представника відповідача в судовому засіданні 05.07.21, зокрема який зазначив, що представником позивача враховано погодинна оплата, однак судові засіданні тривали менше години, а тому сума за участь у судових засіданнях повинна відповідати часу за який було проведено засідання. Крім того, представник відповідача зазначив, що позовна заява не є складною та не потребує багато часу для її підготовки, оскільки поставка була здійснена відповідно до однієї накладної.

Судом прийнято до уваги, що постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.13 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» роз`яснено, що оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхі дного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи, тощо.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Беручи до уваги принцип співмірності судом враховано, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу суд дійшов висновку, що витрати у сумі 33 200,00 грн. є неспівмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 25.01.21, а саме:

- справа не є складною, а тому оформлення позовної заяви не може становити 18 годин, а сума 21 000,00 грн. є не співмірною зі складністю справи;

- складання та подача відповіді на відзив по справі також не є складною, а тому її оформлення не може становити 6 годин, а сума 7 000,00 грн. за її оформлення є не співмірною зі складністю справи;

- обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) не є значним;

- участь у судових засіданнях 30.03.21, 27.04.21 та 01.06.21 зазначена адвокатом погодинно, однак судові засідання тривали менше години, а саме: судове засідання 30.03.21 тривало з 14 год. 15 хв. по 14 год. 18 хв. (тривало 3 хвилини), судове засідання 27.04.21 тривало з 14 год. 12 хв. по 14 год. 30 хв. (тривало 18 хвилини) та судове засідання 01.06.21 тривало з 14 год. 10 хв. по 14 год. 51 хв. (тривало 41 хвилину), а тому не можуть бути співрозмірними загальній сумі в розмірі 5 200,00 грн. за надані послуги.

З огляду на викладене, враховуючи усні заперечення відповідача щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем до стягнення сума витрат на оплату правничої допомоги є завищеною, становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу витрат.

Таким чином перерахувавши тривалість судових засідань, враховуючи заявлену адвокатом суму за годину, судом визначено, що:

- судове засідання 30.03.21 тривало 3 хвилини, а тому вартість наданих послуг становить 84,99 грн. (1 700,00 грн./60 хвилин х 3 хвилини), судове засідання 27.04.21 тривало 18 хвилини, а тому вартість наданих послуг становить 509,94 грн. (1 700,00 грн./60 хвилин х 18 хвилин) та судове засідання 01.06.21 тривало 41 хвилину, а тому вартість наданих послуг становить 1 230,00 грн. (1 800,00 грн./60 хвилин х 41 хвилину);

- аналіз документів, складання та подача позовної заяви про стягнення з АТ «ДТЕК Дніпроенерго» () коштів за договором від 27.02.19 № 1293-ДЭ не може становити 18 годин, оскільки стягнення заборгованості за поставку продукції було здійснена лише однією накладною, а тому не є складною та не потребує багато часу для оформлення позовної заяви та на думку суду становить не більше 6 годин, тому вартість наданої послуги повинна становити 7 000,02 грн. (21 000,00 грн./18 годин х 6 годин);

- складання та подача відповіді на відзив АТ «ДТЕК Дніпроенерго» по справі № 908/458/21 не може становити 6 годин, оскільки вказана відповідь на відзив дублює пункти договору та норми закону, які були викладені у тексті позовної заяви позивача у цій справі, а тому не потребувало додаткових знань чи підготовки та, на думку суду, становить не більше 1 години, тому вартість наданої послуги повинна становити 1 166,67 грн. (7 000,00 грн./6 годин х 1 годину).

Як наслідок, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача до суми 9 991,62 грн.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги надані документи та пояснення сторін, суд задовольняє частково вимогу позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 9 991,62 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 42, 46, 123, 126, 129, 233, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМЕКС 21 (61003, м. Харків, вул. Кооперативна, вул. 28, ) 9 991 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто одну) грн. 62 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України.

Суддя В.Л. Корсун