РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.07.2021Справа № 910/6715/21

За позовомАкціонерного товариства «Страхова компанія «Інго»
до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1
простягнення 9639,74 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» 9639,74 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Акціонерним товариством «Страхова компанія «Інго» на підставі договору страхування №640591951.19 від 15.05.2019 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Ford, державний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля BMW, державний номер НОМЕР_2 , водієм якого скоєно ДТП, застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4357868, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на відповідача. Проте, як стверджує позивач, із належної до виплати суми відшкодування у розмірі 85046,87 грн, відповідачем виплачену позивачу лише 75407,13 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/6715/21, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, залучено до участі у справі ОСОБА_1 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

12.05.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що сторони погодили розмір відшкодування у сумі 75407,13 грн шляхом укладення договору добровільного відшкодування шкоди №0038/20 від 29.07.2020.

Третя особа пояснень щодо позову не надала, своїм правом не скористалася.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.05.2019 між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна», найменування якого було змінено на Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго» (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексклюзив-Л» (страхувальник) укладено договір страхування №640591951.19 (надалі - Договір), об`єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем Ford, державний номер НОМЕР_1 , на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

31.05.2019 о 10 год 30 хв в с.Нижня Апша по вул. Борканюка сталася ДТП, а саме: ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW, державний номер НОМЕР_2 , під час здійснення маневру розвороту, не надавши перевагу в русі автомобілю марки Ford, державний номер НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі, та скоїв зіткнення з даним автомобілем, внаслідок чого транспортним засобам спричинено механічні пошкодження.

ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, що підтверджується постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 18.06.2019 у справі №307/1732/19, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акту №2054224 від 02.08.2019, у відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування, визначеного вказаним актом, та заяви страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов`язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 85083,72 грн на рахунок виконавця ремонтних робіт - Товариства з обмеженою відповідальністю «Велет Авто», що підтверджується платіжним дорученням №10774 від 13.08.2019.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 85083,72 грн право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Тячівського районного суду Закарпатської області від 18.06.2019 у справі №307/1732/19 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль BMW, державний номер НОМЕР_2 , водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло завдання шкоди власнику автомобіля Ford, державний номер НОМЕР_1 , знаходився під керуванням ОСОБА_1 .

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем BMW, державний номер НОМЕР_2 , встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля BMW, державний номер НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4357868.

Вказаним договором (полісом) №АМ/4357868 передбачено, що франшиза становить 1000,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб,- 100000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Для долучення до матеріалів справи позивачем надано копію рахунку на оплату №7931 від 23.07.2019, виставленого ремонтною організацією - Товариством з обмеженою відповідальністю «Велет Авто», відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford, державний номер НОМЕР_1 , становить 85755,94 грн.

Також позивач надав висновок №208 експертного автотоварознавчого засідання по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ, складений 31.07.2019 судовим експертам Вербовим В.В., відповідно до якого вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля Ford, державний номер НОМЕР_1 , з врахуванням відновлення автомобіля на спеціалізованому СТО ТОВ «Велет Авто», становить 85046,87 грн.

Посилаючись на вказані документи, позивач стверджує, що розмір оціненої шкоди, яка підлягає відшкодуванню за наслідками ДТП, що сталася 31.05.2019, становить 85046,87 грн.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 20.02.2020 вих. №12 позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» із заявою, в якій просив провести компенсацію суми страхової виплати у зв`язку з ДТП у розмірі 85046,87 грн.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Пунктом 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

За змістом п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

При цьому, п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Для долучення до матеріалів справи відповідачем надано належним чином засвідчену копію Договору №0038/20 добровільного відшкодування шкоди від 29.07.2020, укладеного між АТ «СК «Інго» (Товариство) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (Боржник).

Відповідно до п. 1.1 вказаного Договору Боржник у добровільному порядку на підставі полісу серія АМ/4357868 відшкодовує в порядку регресу витрати АТ «СК «Інго», які Товариство зазнало у зв`язку з виплатою страхового відшкодування на користь Ексклюзив-Л ТзОВ на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту КАСКО внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 31.05.2019 о 16 год 30 хв в Закарпатській області, с. Нижня Апша, Тячівський р-н, вул. Борканюка, із забезпеченим транспортним засобом марки БМВ, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована згідно полісу серії АМ/4357868 та автомобілем марки Форд, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_2 .

У п. 1.2 Договору №0038/20 визначено, що за результатами розгляду поданої заяви вих.№12 від 20.02.2020 сторони дійшли згоди, що розмір регресного відшкодування становить: 76407,13 грн розмір завданого збитку стороні 1, відняти франшизу, яка розраховується у порядку, встановленому п. 5 Полісу та становить 1000,00 грн, дорівнює 75407,13 грн.

Згідно з п. 3.1 Договору №0038/20 Боржник зобов`язаний відшкодувати Товариству понесені збитки в розмірі 75407,13 грн у строк до 31.08.2020, але не раніше погодження сторонами цього договору, шляхом перерахування коштів на визначені в договорі реквізити.

У п. 5.4 Договору №0038/20 вказано, що з моменту виплати боржником регресного відшкодування Товариству в розмірі, встановленому п. 1.2 цього Договору, Товариство за поданою заявою вих. №12 від 20.02.2020, що є предметом цього договору, претензій до боржника мати не буде.

31.07.2020 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на виконання вищевказаних домовленостей сплачено позивачу страхове відшкодування згідно заяви №12 від 20.02.2019 (поліс №АМ/4357868) у розмірі 75407,13 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 31.07.2020 та визнається позивачем.

Відтак, оскільки між позивачем та відповідачем в порядку п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було досягнуто згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування за наслідками ДТП, що сталася 31.05.2019 за участі транспортних засобів BMW, державний номер НОМЕР_2 , та Ford, державний номер НОМЕР_1 , і страхове відшкодування у погодженій сторонами сумі (7575407,13 грн) виплачено відповідачем в повному обсязі, вимоги позивача про стягнення з відповідача в рахунок страхового відшкодування суми коштів у розмірі 9639,74 грн є безпідставними та задоволенню не підлягають.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

У відзиві на позовну заяву Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» просить покласти на позивача понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 3000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В обґрунтування розміру заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, відповідач зазначає, що 23.09.2020 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (замовник) та Адвокатським об`єднанням «Етторні Груп» (виконавець) укладено договір №2 про надання професійної правничої (правової) допомоги (надалі - Договір №2), за умовами якого у відповідності до ст. 59 Конституції України виконавець надає правову допомогу замовнику усіма законними методами та способами у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом, відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів замовника.

Відповідно до п.п. 4.4, 4.5 Договору №2 сума гонорару та її оплата визначається за домовленістю сторін; гонорар сплачується у відповідності до переліку правової допомоги, вказаної в акті виконаних робіт.

Для долучення до матеріалів справи відповідачем надано копію акту приймання-передачі №13 від 07.05.2021 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №2 від 23.09.2020, замовник для забезпечення захисту своїх прав, майнових інтересів, передає виконавцеві матеріали справи №910/6715/21, разом із процесуальними правами, які надані законом позивачу, відповідачу або третій особі; згідно Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №2 від 23.09.2020, замовник сплачує виконавцю гонорар з надання правової роботи в розмірі 3000,00 грн; згідно п. 4.5 Договору, гонорар сплачується протягом 10 днів з дня підписання виставленого Адвокатським об`єднанням «Етторні Груп» акту виконаних робіт по факту виконаної чи часткового виконання замовлення з надання правової допомоги.

Отже, сторони Договору №2 погодили, що обов`язок сплатити гонорар у замовника виникає після підписання акту виконаних робіт.

Судом враховується, що до відзиву на позовну заяву відповідачем було надано акт виконаних робіт №13 від 07.05.2021 за Договором про надання професійної правничої (правової) допомоги №2 від 23.09.2020, за змістом якого виконавцем надані послуги на суму 3000,00 грн.

Однак, з указаного акту слідує, що такі послуги пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у справі №904/671/21, натомість дана справа має №910/6715/21.

За таких обставин, відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено, що у зв`язку із розглядом даної справи відповідач поніс або має понести витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3000,00 грн, а тому у стягненні з позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката суд відмовляє.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257, п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова