ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26 липня 2021 року м. ТернопільСправа № 921/322/21
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стопника С.Г.

за участю секретаря судового засідання Касюдик О.О.

Розглянув матеріали справи, зокрема повідомлення (вх.№5902 від 16.07.2021) та заяву (вх.№6060 від 22.07.2021) Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону про вступ у справу №921/322/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОКОМ СЕРВІС", вул. Михайлівська, 24-А, м. Київ, 01001 (адреса для листування: адвокату Оплачко В.О., а/с 2, м.Київ, 04212)

до відповідача - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль, вул. Галицька, 1, м.Тернопіль

про визнання укладеним Договору №31 від 01.03.2019 з додатками між ТОВ "ЕНЕРГОКОМ СЕРВІС" та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Тернопіль та стягнення грошових коштів в розмірі 97 041,59 грн

За участю представників:

Позивача: Оплачко В.О. (в режимі відеоконференції)

Відповідача: Маланчук В.М., Надвинична Г.Я.

Прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону: Трояна Р.Б.

В порядку ст.ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) здійснювалося фіксування судового засідання (звукозапис) за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".

В підготовчому засіданні 26.07.2021 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Суть справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОКОМ СЕРВІС", м.Київ, звернулося до Господарського суду Тернопільської області із позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Тернопіль про визнання укладеним Договору №31 від 01.03.2019 з додатками між ТОВ "ЕНЕРГОКОМ СЕРВІС" та Квартирно-експлуатаційним відділом м.Тернопіль та стягнення грошових коштів в розмірі 97 041,59 грн, з яких: 80099,06 грн - тіло боргу; 8170,10 грн - пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ; 6800,41 грн - інфляційних збитків та 1972,02 грн - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на непідписання відповідачем Договору №31 від 01.03.2019 та додатків до нього та прострочення виконання зобов`язання з оплати виконаних робіт.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27.05.2021 відкрито провадження у даній справі; задоволено клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження; призначено розгляд справи по суті на 25.06.2021 на 10:00 год., встановлено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов із урахуванням вимог ст.ст.165, 251 ГПК України (протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше 15.06.2021); позивачу встановлено строк для подання відповіді на відзив (у разі отримання відзиву) - 5 днів з дня його отримання (з урахуванням ст.ст.166, 251 ГПК України).

В судовому засіданні 25.06.2021 оголошувалась перерва до 05.07.2021 до 11:00 год.

05.07.2021, беручи до уваги необхідність встановлення додаткових обставин справи, зважаючи на складність справи, необхідність всебічного дослідження доводів учасників процесу, суд визнав за необхідне перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, про що постановлено відповідну ухвалу; призначено у справі підготовче засідання на 19.07.2021 на 11:00 год, запропоновано відповідачу подати (додатково за наявності додаткових заперечень) відзив на позов у строк до 19.07.2021; позивачу - відповідь на відзив (у разі отримання такого за наявності додаткових заперечень відповідача), протягом 5 днів з дня його отримання, обґрунтування застосованих цін за виконані роботи.

16.07.2021 через канцелярію суду надійшло повідомлення Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону (вх.№5902 від 16.07.2021), відповідно до якого остання, керуючись ст.23 Закону України "Про прокуратуру" та ст.53 ГПК України, повідомила про необхідність вступу заступника керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону у дану справу.

В обгрунтування необхідності вступу у справу, зокрема, вказується про те, що Квартирно-експлуатаційний відділ м.Тернопіль (відповідач у справі) є самостійним структурним підрозділом органу державної влади - Міністерства оборони України, який наділений повноваженнями здійснювати функції органу державної влади щодо квартирно-експлуатаційного, комунального та іншого забезпечення військових формувань на відповідній території, у тому числі у спірних відносинах; фінансування КЕВ м.Тернопіль здійснюється за рахунок Державного бюджету України. Отже, оскільки предметом розгляду у даній справі є стягнення коштів з КЕВ м.Тернопіль, вирішення даної справи безпосередньо зачіпає економічні інтереси держави, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді.

В підготовчому засіданні 19.07.2021, яке проводилось в режимі відеоконференції, судом постановлено ухвалу про оголошення перерви до 26.07.2021 до 10:30 год., яку занесено до протоколу судового засідання, в тому числі для надання можливості Прокуратурі надати додаткові обгрунтування підстав необхідності вступу у справу.

22.07.2021 через канцелярію суду надійшла заява Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону (вх.№6060 від 22.07.2021), відповідно до якого остання, керуючись ст.131-1 Конституції України, ст.23 Закону України "Про прокуратуру", ст.53 ГПК України, та посилаючись на практику Верховного Суду та Європейського суду з прав людини, просить допустити Тернопільську спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Західного регіону у дану справу.

В обгрунтування поданої заяви, зокрема, вказується про те, що КЕВ м.Тернопіль (відповідач у справі) є бюджетною установою та його фінансування здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. В розумінні Закону України "Про публічні закупівлі" КЕВ м.Тернопіль виступає замовником, який здійснює закупівлі відповідно до цього Закону. Таким чином, стягнення бюджетних коштів на виконання договорів, які не укладені відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" (без проведення певної процедури закупівлі) порушує інтереси держави. У КЕВ м.Тернопіль відсутні бюджетні призначення на 2021 рік для оплати послуг (робіт) з очищення зовнішніх мереж водовідведення, каналізації та вигрібної ями, що створює загрозу нецільового використання бюджетних коштів. Прокуратура просить суд врахувати, що відповідно до ч.ч.3, 4 ст.48 Бюджетного кодексу України розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов`язання та не утворюється бюджетна заборгованість. Зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються. Таким чином, вказує на те, що допущені сторонами справи порушення бюджетного законодавства, Закону України "Про публічні закупівлі", а також загроза незаконного вибуття та нецільового використання бюджетних коштів зачіпають інтереси держави, необхідність захисту яких законом покладено на органи прокуратури.

Як зазначається у заяві, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява №42454/02, пункт 35) Європейський суд з прав людини висловив таку позицію: "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин. Наприклад, коли потрібно захистити інтереси держави". Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необгрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №924/1237/17). Водночас, питання забезпечення боєздатності військових формувань та обороноздатності країни у цілому становить безумовний загальносуспільний інтерес, який підлягає захисту.

В підготовчому засіданні 26.07.2021 прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону підтримав подане повідомлення (вх.№5902 від 16.07.2021) та заяву (вх.№6060 від 22.07.2021) про вступ у справу.

Представник позивача проти вступу прокуратури у справу заперечив, вважає, що необхідність захисту інтересів держави зі сторони прокуратури у даній справі належним чином не обгрунтовано.

Розглянувши матеріали справи, зокрема повідомлення (вх.№5902 від 16.07.2021) та заяву (вх.№6060 від 22.07.2021) Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону про вступ у справу, заслухавши представника позивача, а також прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, суд відзначає наступне.

За змістом ст.129 Конституції України до основних засад судочинства належить, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як на обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф. В. проти Франції" (F. W. v. France) від 31.03.2005, заява № 61517/00, пункт 27).

Як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Частиною 3 ст.53 ГПК України унормовано, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

При цьому, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст.53 ГПК України).

Хоча вступ прокурора у справу за позовом іншої особи та ініціювання перегляду судових рішень у справі, розглянутій без його участі, є окремими процесуальними діями, однак у будь-якому випадку прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Велика Палата Верховного Суду у своїй судовій практиці неодноразово звертала увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Так, відповідно до абз.1 ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно ч.4 ст.23 вказаного Закону наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

У Рішенні від 05.06.2019 №4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу" (абзац перший). На думку Конституційного Суду України, це обумовлюється недопущенням свавільного втручання прокуратури у здійснення господарської та статутної діяльності юридичних осіб, досягнення цілей функціонування учасника відповідних правовідносин, виконання ним договірних зобов`язань тощо. При цьому на прокуратуру покладається обов`язок щодо обґрунтування необхідності такого втручання.

Із висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у п.п. 76-81 постанови від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, слідує, що для підтвердження судом підстав для представництва прокурора інтересів держави в суді у випадку, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, достатнім є дотримання прокурором порядку повідомлення, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", та відсутність самостійного звернення компетентного органу до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку після отримання такого повідомлення.

Слід зазначити, що звертаючись із повідомленням (вх.№5902 від 16.07.2021) та заявою (вх.№6060 від 22.07.2021) про вступ у справу, прокуратурою не долучено доказів вжиття заходів попереднього повідомлення відповідача в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру" про необхідність вжиття певних заходів для належного захисту інтересів держави; не обґрунтовано та не доведено бездіяльність компетентного органу. До того ж, з огляду на те, що впродовж розгляду даної справи відповідачем - Квартирно-експлуатаційним відділом м.Тернопіль, належним чином забезпечується участь уповноважених представників у кожному судовому засіданні, подаються заяви по суті справи, а саме: відзив на позовну заяву (вх.№5353 від 24.06.2021), у якому наведено заперечення з приводу заявлених вимог, додаткові пояснення (вх.№5584 від 05.07.2021), додаткові пояснення (вх.№5738 від 09.07.2021), тобто останній належним чином реалізовує свої права відповідача у даній справі.

Квартирно-експлуатаційний відділ м.Тернопіль є державною установою, яка створена з метою організації виконання завдань з питань інженерно-інфраструктурного (квартирно-експлуатаційного) забезпечення військових частин, закладів, установ та організації Збройних Сил України у Тернопільській області та Золочівському районі Львівської області; є юридичною особою, веде самостійний баланс, має реєстраційні рахунки у відділеннях Державної казначейської служби України, має печатку із зображенням Державного Герба України, своїм найменуванням, а також інші печатки та штампи, необхідні для забезпечення діяльності установи та самостійно несе відповідальність за свою діяльність (п.п.1, 13 Положення про КЕВ м. Тернопіль).

Спір, що розглядається у даній справі стосується господарських відносин сторін.

Таким чином, оскільки прокуратурою належним чином не підтверджено наявності підстав для представництва інтересів держави в господарському суді згідно зі ст.23 Закону України "Про прокуратуру" та дотримання порядку, передбаченого цією статтею щодо повідомлення відповідача про необхідність вжиття певних заходів для належного захисту інтересів держави, а також з метою додержання принципу рівності сторін, суд дійшов висновку що відсутні правові підстави для задоволення повідомлення (вх.№5902 від 16.07.2021) та заяви (вх.№6060 від 22.07.2021) про вступ Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону у справу №921/322/21.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 53, 177, 181, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Тернопільській спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Західного регіону у задоволенні повідомлення (вх.№5902 від 16.07.2021) та заяви (вх.№6060 від 22.07.2021) про вступ у справу №921/322/21.

2. Ухвалу (повний текст) направити учасникам справи, а також Тернопільській спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Західного регіону (проспект Злуки, 47в, м.Тернопіль) рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала набирає законної сили негайно після оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складений 29 липня 2021 року

Суддя С.Г. Стопник