ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року Справа № 906/1512/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Пацьола О.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Верхацький І.В. (адвокат)

від відповідача - Приймак С.В. (директор)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" на рішення господарського суду Житомирської області від 13 травня 2021 року у справі №906/1512/20 (повний текст складено 24 травня 2021 року, суддя Прядко О.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго"

про стягнення 46830422,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 13 травня 2021 року у справі №906/1512/20 задоволено позов Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго". Присуджено до стягнення з Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" (13312, Житомирська обл., м. Бердичів, вул. Шевченка, будинок 23, ) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ): 38932402,27грн основного боргу; 4243961,53грн пені; 2003102,72грн 3% річних; 1650956,39грн інфляційних; 702456,34грн судового збору.

Вказане рішення мотивоване тим, що відповідач суму основного боргу визнав, доводи позивача не спростував. Перевіривши розрахунки пені, суд дійшов висновку, що вимоги щодо стягнення 4243961,53 грн. пені обраховані вірно та підлягають задоволенню. Враховуючи, що відповідач припустився прострочення грошового зобов`язання, суд, перевіривши подані розрахунки 3 % річних та інфляційних, визнав їх арифметично вірними, а відтак правомірним та обґрунтованим стягнення 2003102,72грн 3% річних та 1650956,39грн інфляційних. Місцевий суд зазначив, що відповідачем не наведено достатніх та змістовних обгрунтувань клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - КП "Бердичівтеплоенерго" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Житомирської області від 13 травня 2021 року у справі №906/1512/20 скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення 4243961,53 грн. пені за несвоєчасне виконання договірних зобов`язань та прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові в цій частині відмовити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що відповідач спрямовує свою діяльність на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії та здійснює забезпечення мешканців міста Бердичева, навчальних закладів, медичних закладів, дитячих садочків, бюджетних установ та організацій, інших споживачів послугами з теплопостачання. За даними фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва КП "Бердичівтеплоенерго" є збитковим. Збитковість відповідача та наявність дебіторської заборгованості за надані послуги підтверджується фінансовою звітністю підприємства (копії фінансової звітності за 2018, 2019, 2020 роки знаходяться в матеріалах справи).

Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що лише частина з розподілених грошових коштів потрапляє на поточний рахунок відповідача (№ НОМЕР_1 ), які він може використовувати на власний розсуд при відсутності накладеного арешту органами Державної виконавчої служби. В період з 2013 року по 2018 рік всі поточні рахунки відповідача були арештовані Державною виконавчою службою по стягненню заборгованості на користь стягувача позивача АТ "НАК "Нафтогаз України" по іншим провадженням. Тобто, у відповідача була відсутня будь-яка інша можливість повного та вчасного погашення заборгованості. КП "Бердичівтеплоенерго" не міг вплинути на стан розрахунків та вчасно розрахуватись з огляду на: не вчасне та повне виділення різниці в тарифах та фінансування пільг та субсидій; низький рівень та не повна оплата споживачів комунальних послуг; державою надано розстрочку на оплату послуги з централізованого опалення; в зв`язку з пандемією та карантинними заходами, відбулось значне погіршення платоспроможності споживачів та як наслідок, зменшилось надходження платежів; відсутність проведення іншого виду господарської діяльності КП "Бердичівтеплоенерго".

Також, апелянт зазначає, що позивач у цій справі не надав доказів, які підтвердили понесення збитків або можливість їх понесення у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань.

Крім того, скаржник зауважує, що виходячи із загальних засад цивільного законодавства та врахувавши майновий стан КП "Бердичівтеплоенерго", ступінь виконання зобов`язання, що регулюється відповідними нормативно-правовими актами і те, що в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем збитків у зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань, відповідач просить зменшити розмір штрафних санкцій, у випадку коли суд визнає обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та додатково долучених документах, недостатніми для відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафних санкцій, інфляційних втрат, трьох відсотків річних.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29 червня 2021 року у справі №906/1512/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП "Бердичівтеплоенерго" на рішення господарського суду Житомирської області від 13 травня 2021 року у справі №906/1512/20 та призначено дату судового засідання на 14 липня 2021 року.

07 липня 2021 року від АТ "НАК "Нафтогаз України" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Від позивача АТ "НАК "Нафтогаз України" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін. Додаткового зазначає про збитковість свого підприємства на підтвердження обставин щодо відсутності підстав для зменшення пені.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14 липня 2021 року у справі №906/1512/20 розгляд апеляційної скарги відкладено на 21 липня 2021 року, у зв`язку із поданим КП "Бердичівтеплоенерго" клопотанням про відкладення розгляду справи.

15 липня 2021 року від КП "Бердичівтеплоенерго" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

В судовому засіданні 21 липня 2021 року, яке проводилось в режимі відеоконференції представники відповідача та позивача повністю підтримали вимоги і доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 04 жовтня 2018 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", яке в подальшому перейменоване в Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник/позивач) та Комунальним підприємством "Бердичівтеплоенерго" (споживач/відповідач) укладено Договір постачання природного газу №5265/18-ТЕ-10 з додатковими угодами №№1-8 /т.1, а.с. 21-48/, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього Договору.

Згідно з пунктом 1.2 Договору, природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Пунктом 1.3. Договору сторони передбачили, що за цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД ) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на митну територію України.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2018 року по 17 жовтня 2018 року (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 600 тис.куб. метрів.

Відповідно до пункту 3.7 Договору, приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом прийманняпередачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку газу.

Пунктами 5.2, 5.4 статті 5 "Ціна природного газу" Договору передбачено, що ціна за 1000 куб. метрів газу на дату укладання договору становить 4942,00 гривні, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість 5930,40 грн. Загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

Відповідно до пункту 6.1 Договору, оплата за природній газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Пунктами 8.1 та 8.2 Договору сторони передбачили, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством і цим договором. У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить 5 (п`ять) років (пункт 10.3 Договору).

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу з 01 жовтня 2017 року до 17 жовтня 2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (пункт 12.1 Договору).

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений відбитками печаток останніх /т.1, а.с.21-31/.

22 жовтня 2018 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, якою, крім іншого, пункт 2.1 Договору викладено в наступній редакції:

"2.1. Постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2018 року по 26 жовтня 2018 року (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 700,0 тис.куб. метрів"

Пункт 12.2 викладено в редакції: "12.2. Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2018 року до 26 жовтня 2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення".

27 жовтня 2018 року між сторонами укладено Додаткову угоду №2 до Договору, якою пункт 2.1 викладено у такій редакції:

"2.1. Постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2018 року по 31 жовтня 2018 року (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 900,0 тис.куб. метрів".

Також, розділ 12 Договору викладено в наступній редакції:

"12.1. Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2018 року по 31 жовтня 2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення".

Додаткова угода №2 набуває чинності з дати її підписання сторонами і діє на відносини, що фактично склалися між сторонами станом з 01 жовтня 2018 року (пункт 5 Додаткової угоди №2).

Додаткова угода від 01 квітня 2018 року №2 до Договору підписана уповноваженими представниками її сторін та скріплена печатками цих юридичних осіб /т.1, а.с.33/.

Додатковою угодою №3 до Договору, пункт 2.1 викладено у такій редакції:

"2.1. Постачальник передає споживачу з 01 листопада 2018 року по 30 листопада 2018 року (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 1650,0 тис.куб. метрів".

Замінено по тексту договору слова "пункт 12 Положення" словами "пункт 11 Положення" (пункт 3 Додаткової угоди №3).

Також викладено з 01 листопада 2018 року пункти 5.2 та 5.3 розділу 5. "Ціна природного газу" у наступній редакції:

"5.2.Ціна за 1000 куб.м газу з 01 листопада 2018 року становить 6235,51 гривні, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 7 482,61 гри. (сім тисяч чотириста вісімдесят дві гривні 61 коп.).

5.3. Постачання природного газу споживачеві за ціною, визначеною в пункті 5.2 цього договору, здійснюється за умови дотримання вимог пункту 11 Положення." (пункт 4 Додаткової угоди №3).

Відповідно до пункту 4 Додаткової угоди №3 вирішено викласти підпункти 1) та 3) пункту 6.3 розділу 6 "Порядок та умови проведення розрахунків" у наступній редакції:

"1) споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві в порядку, визначеному законодавством, - у разі коли на споживача поширюються вимоги підпункту 2) пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання;"

"3) з поточного рахунка споживача кошти перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника та зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві у визначеному законодавством порядку, - у разі коли на споживача не поширюються вимоги підпункту 2) пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання."

Викладено пункт 12.1 розділу 12 "Строк дії договору" у наступній редакції:

"12.1. Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2018 року до 30 листопада 2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення".

Решта умов цього Договору залишається незмінною і обов`язковою для виконання Сторонами.

Дана додаткова угода складена у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу, набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, поширює свою дію на відносини Сторін, що фактично склались з 01 листопада 2018 року та діє протягом строку дії договору" (пункт 7 Додаткової угоди №3).

23 листопада 2018 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Комунальним підприємством "Бердичівтеплоенерго" укладено Додаткову угоду №4 до Договору /т.1, а.с.35-44/, якою погодили викладення розділів 1-12 цього Договору в новій редакції:

Так, відповідно до пункту 1.1. Договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього Договору.

Згідно з пунктом 1.2. договору, природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року (включно) природний газ в кількості 12623,581 тис. куб. метрів, в тому числі по місяцях (тис. куб. метрів): жовтень 443,581; листопад 1650,0; грудень 24400,0, всього IV квартал 2018 4533,581; січень 2830,0, лютий 2490,0; березень 1870,0, всього I кв. 2019 7190,0, квітень 2019 - 900,0.

Відповідно до пункту 3.8 Договору, приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом прийманняпередачі газу.

Пунктами п.4.2, 4.3 розділу 4 Ціна природного газу Договору передбачено, що ціна за 1000 куб. метрів газу становить 6235,51 гривні, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість 7482,61 грн. Загальна вартість цього Договору дорівнює вартості фактично використаного за цим договором природного газу.

Відповідно до пункту 5.1 Договору, оплата за природній газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Пунктами 7.1 та 7.2 Договору сторони передбачили, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством і цим договором. У разі прострочення споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить 5 (п`ять) років (пункт 9.3 Договору).

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2019 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (пункт 11.1 Договору).

Дана угода складена у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу, набуває чинності з дати її підписання сторонами і діє з 01 грудня 2018 року (пункт 3 Додаткової угоди №4).

20 березня 2019 року між сторонами укладено Додаткову угоду №6 до Договору, якою пункт 2.1 викладено у такій редакції:

"2.1. Постачальник передає споживачу в період з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 11237,420 тис. куб. метрів, в тому числі по місяцях (тис. куб. метрів): жовтень 443,581; листопад 1842,912; грудень 2291,502, всього IV квартал 2018 4577,995; січень 2627,345, лютий 1992,080; березень 1740,0, всього I кв. 2019 6359,425, квітень 2019 - 900".

Решта умов цього Договору залишається незмінною і обов`язковою для виконання Сторонами (пункт 2 Додаткової угоди №6).

Дана угода складена у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу, набуває чинності з дати її підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, поширює дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами з 01 жовтня 2018 року (пункт 3 Додаткової угоди №6).

29 березня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду №7 до Договору про наступне:

"По тексту договору слова "Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", "ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" замінити словами "Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у відповідному відмінку.

2. Решта умов цього Договору залишається незмінною і обов`язковою для виконання Сторонами.

3. Дана угода складена у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу, набуває чинності з дати її підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, поширює дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами з 21 березня 2019 року.

22 квітня 2019 року між тими ж сторонами укладено Додаткову угоду №8 до Договору, якою пункт 2.1 Договору викладено в наступній редакції:

"2.1. Постачальник передає споживачу у квітні місяці 2019 природний газ орієнтовним обсягом 286,2 тис.куб. метрів. Сторони домовились, що загальний обсяг (об`єм ) природного газу, який Постачальник передає Споживачу в період з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року (включно) визначається з врахуванням вищезазначених змін".

Дана додаткова угода складена у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу, набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, поширює свою дію на відносини Сторін, що фактично склались з 01 квітня 2019 року (пункт 2 Додаткової угоди №8).

На виконання умов Договору №5265/18-ТЕ-10 від 04 жовтня 2018 року постачальник передав споживачу у власність природний газ на загальну суму 83 304940,27 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, а саме:

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 жовтня 2018 року, обсяг переданого газу: 443,581 тис.куб.м, вартістю: 2 630 612,76 грн.;

- Акт приймання-передачі природного газу від 30 листопада 2018 року, обсяг переданого газу: 1 842,912 тис.куб.м, вартістю: 13 789 795,45 грн.;

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 грудня 2018 року, обсяг переданого газу: 2 291,502 тис.куб.м, вартістю: 17 146 420,37 грн.;

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 січня 2019 року, обсяг переданого газу: 2 627,345 тис.куб.м, вартістю: 19 659 403,22 грн.;

- Акт приймання-передачі природного газу від 28 лютого 2019 року, обсяг переданого газу: 1 992,080 тис.куб.м, вартістю: 14 905 961,71 грн.;

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 березня 2019 р., обсяг переданого газу: 1 741,146 тис.куб.м, вартістю: 13 028 319,95 грн.;

- Акт приймання-передачі природного газу від 30 квітня 2019 року, обсяг переданого газу: 286,588 тис.куб.м, вартістю: 2 144 426,81 грн.

Позивач вказує, що відповідач всупереч умовам укладеного між сторонами Договору належним чином взяті на себе зобов`язання щодо здійснення вчасного розрахунку не виконав, оплату поставленого газу здійснив частково, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в сумі 38932402,27грн, що підтверджується довідкою "Операції по Договору №5265/18-ТЕ-10 Підприємство КП "Бердичівтеплоенерго" з 01 жовтня 2018 року по 30 серпня 2020 року" /т.1, а.с. 37-64/ та виписками по банківським операціям позивача.

Враховуючи наявну заборгованість та зазначені прострочення у розрахунках за договором, позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача 38932402,27 грн основного боргу; 4243961,53 грн пені; 2003102,72 грн 3% річних; 1650956,39 грн інфляційних втрат.

Рішення місцевого господарського суду КП "Бердичівтеплоенерго" оскаржується лише в частині присудженої до стягнення пені в сумі 4243961,53 грн.

Розглянувши вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 4243961,53 грн. місцевий господарський суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог в цій частині та відсутності підстав для задоволення усного клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій з огляду на те, що відповідачем не наведено достатніх та змістовних обґрунтувань даного клопотання.

Колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.

За змістом частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штраф та пеня є одними з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 7.2 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 23 листопада 2018 року) визначено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розрахована від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Перевіривши здійснений розрахунок пені, місцевий суд дійшов правильного висновку, що вимоги щодо стягнення 4243961,53грн пені обраховані вірно та підлягають задоволенню.

Не приймаються до уваги посилання апелянта на той факт, що відповідач є підприємством комунальної форми власності та існує лише з діючого тарифу на теплову енергію, яка подається лише в опалювальний період, та те, що кошти, які надходять від населення розподіляються безпосередньо банком після їх надходження, а тому відсутні підстави для стягнення пені, оскільки вказані обставини не звільняють відповідача від прийнятих на себе зобов`язань зі своєчасної оплати поставленого за договором природного газу.

Дійсно, розрахунки за поставлений природний газ по договору № 5265/18-ТЕ-10 від 04 жовтня 2018 року здійснювались у загальній сумі 44372538,00 грн, в т.ч. за рахунок коштів:

- 39621638,00 грн перерахованих з поточного рахунку із спеціальним режимом використання згідно з Порядком № 217, затвердженим постановою КМУ № 217 від 18 червня 2014 року;

- 4750900,00 грн - перерахованих з власного рахунку підприємства (власні кошти підприємства).

Положеннями Порядку №217 визначається виключно механізм розподілу коштів, які вже знаходяться на поточному рахунку зі спеціальним режимом використання і він не стосується договірних зобов`язань сторін в частині порядку та строків розрахунків між сторонами та не впливає на них.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі №910/16072/16.

Аналіз приписів статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання" в сукупності з положеннями Порядку №217, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 217 від 18 червня 2014 року на виконання статті 19-1 цього Закону, дозволяє дійти висновку, що Порядком №217 визначено спеціальний механізм проведення розрахунків із гарантованим постачальником природного газу, який усуває теплопостачальні організації від розподілу коштів, сплачених споживачами за спожиту теплову енергію, вироблену із ресурсу (природного газу), поставленого гарантованим постачальником.

Водночас, положення Порядку №217 не обмежують теплопостачальні організації у можливості виконати свої договірні зобов`язання з оплати за отриманий природний газ за договорами постачання, укладеними з гарантованими постачальниками природного газу, шляхом перерахування на такий спеціальний рахунок власних коштів, отриманих від господарської діяльності.

Визначений Порядком № 217 (пункти 8, 9, 13, 14) алгоритм розподілу уповноваженим банком коштів споживачів, які надходять на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання як оплата вартості теплової енергії та/або наданих комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, не ставить повноту та своєчасність виконання теплопостачальними організаціями договірних обов`язків з оплати отриманого природного газу для виробництва теплової енергії для потреб населення на користь гарантованого постачальника у залежність від оплати теплової енергії безпосередніми споживачами; не скасовує та не обмежує відповідальність теплопостачальної організації перед постачальником природного газу за невиконання чи неналежне виконання обов`язків з оплати за спожитий газ та не змінює строків здійснення розрахунків за договорами, укладеними між теплопостачальними організаціями та гарантованими постачальниками природного газу.

Отже, положення Порядку №217 не змінюють порядку розрахунків теплопостачальної організації та гарантованого постачальника газу за договором постачання природного газу, не позбавляють теплопостачальну організацію, як споживача природного газу, можливості впливати на їх своєчасність і не виключають застосування до відповідача-споживача відповідальності, передбаченої умовами договору у вигляді пені за прострочення оплати вартості отриманого природного газу, а також відповідальності за прострочення грошового зобов`язання у порядку частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України у вигляді сплати 3% річних та інфляційних втрат.

Такий порядок застосування відповідальності за порушення договірних зобов`язань до теплопостачальної організації, як суб`єкта господарювання у сфері теплопостачання, узгоджується з положеннями статей 78, 265 Господарського кодексу України щодо здійснення відповідачем, як приватним акціонерним товариством, господарської діяльності з виробництва теплової енергії із залученням на підставі договору поставки, укладеного з позивачем, як гарантованим постачальником, природного газу як енергоресурсу, з якого виготовляється теплова енергія, із зобов`язаннями щодо оплати вартості поставленого товару (газу), яке має бути виконано у строки, погоджені сторонами у договорі поставки природного газу, незалежно від обставин несвоєчасного виконання кінцевими споживачами зобов`язань щодо оплати вартості спожитої теплової енергії, поставленої відповідачем на підставі договорів постачання теплової енергії. Відповідач у силу статті 42 Господарського кодексу України під час здійснення господарської діяльності несе підприємницький ризик, у тому числі щодо несвоєчасності розрахунків із ним його контрагентами (споживачами теплової енергії, виробленої з ресурсу позивача).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 жовтня 2020 року у справі №903/918/19.

Таким чином, нарахування пені на суму боргу здійснені АТ "НАК "Нафтогаз України" у відповідності до норм чинного законодавства України.

Крім того, господарський суд Житомирської області обгрунтовано відмовив у задоволенні усного клопотання представника відповідача, заявленого під час розгляду справи по суті, про зменшення розміру штрафних санкцій.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеня виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів для виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Відповідно до вимог статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи, зокрема, завдання господарського судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору, ціни позову (стаття 15 Господарського процесуального кодексу України).

З дослідженого місцевим судом та перевіреного колегією суддів вбачається, що основний борг з оплати вартості поставленого газу у жовтні-грудні 2018 року відповідачем сплачено з прострочкою платежу, у січні 2019 року - з прострочкою та не у повному обсязі, а у лютому - квітні 2019 року не сплачено в повному обсязі, остання оплата за договором здійснена відповідачем 28 жовтня 2019 року. А тому місцевий суд обгрунтовано зазначив, що відповідачем не наведено достатніх та змістовних обґрунтувань клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Дослідивши звукозапис судового засідання господарського суду Житомирської області від 13 травня 2021 року вбачається, що представник відповідача заявивши клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій послалася на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву КП "Бердичівтеплоенерго" зазначав, що з часу заключення договору на всі банківські рахунки відповідача державною виконавчою службою у процесі здійснення виконавчого провадження по стягненню заборгованості на користь стягувача було накладено арешт. На підтвердження вказаних обставин надано постанови про арешт коштів боржника у ВП №49288150 від 15 лютого 2017 року, у ВП №51373373 від 26 січня 2017 року, у ВП №51784621 від 30 січня 2018 року.

Однак, вказані постанови не можуть свідчити про винятковість обставин для зменшення розміру пені, оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо кількості наявних у відповідача банківських рахунків та неможливо встановити періоди існування даних арештів.

Також КП "Бердичівтеплоенерго" у відзиві на позовну заяву посилалось на заборгованість населення за вже отримані послуги з теплопостачання станом на 01 грудня 2020 року, однак жодних доказів на підтвердження даної обставини відповідачем не надано.

Щодо посилання апелянта на відсутність доказів збитковості АТ "НАК "Нафтогаз України" при вирішенні питання про зменшення розміру пені судом першої інстанції, колегія суддів зауважує, що таке клопотання було подано усно та під час розгляду справи по суті, в останньому судовому засіданні, а тому позивач був позбавлений можливості надати такі докази з огляду на строки заявлення такого клопотання.

Відтак, місцевий суд дійшов правильного висновку про недоведеність відповідачем винятковості обставин, з якими закон пов`язує можливість зменшити розмір пені.

Приписи частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України свідчить про те, що саме суд першої та апеляційної інстанцій користується певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення.

Місцевий суд обгрунтовано не реалізував надане право на зменшення розміру пені за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на доказову базу, встановлені судом фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів.

Колегія суддів не бачить жодних вагомих підстав вважати інакше. Такий висновок ґрунтується на правильному застосуванні норм чинного законодавства України (зокрема, статей 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України) та відповідає сформованій та сталій судової практиці.

Викладене по тексту апеляційної скарги клопотання про зменшення штрафних санкцій до яких заявник включає пеню, інфляційні втрати та 3% річних, розглянуто судом апеляційної інстанції з урахуванням прохальної частини апеляційної скарги, яка стосується лише пені. Рішення господарського суду Житомирської області від 13 травня 2021 року у частині 3% річних та інфляційних втрат не оскаржено.

Таким чином, доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині не вбачається.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" на рішення Господарського суду Житомирської області від 13 травня 2021 року у справі №906/1512/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 13 травня 2021 року у справі №906/1512/20 в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №906/1512/20 повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "22" липня 2021 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.