ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року

м. Київ

Справа № 922/2604/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання Сотник А.С.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Біо Електрікс",

представник позивача - Ромашин В.М. (в порядку самопредставництва),

відповідач - Приватне акціонерне товариство "НТП "Укрпроменерго",

представник відповідача - не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо Електрікс"

на додаткове рішення Господарського суду Харківської області

від 05.01.2021

у складі судді: Ємельянової О.О.,

та постанову Східного апеляційного господарського суду

від 01.03.2021

у складі колегії суддів: Плахова О.В., - головуючий, Лакізи В.В., Мартюхіної Н.О.,

у справі за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо Електрікс"

до Приватного акціонерного товариства "НТП "Укрпроменерго"

про стягнення 1 700 000,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Біо Електрікс" (далі - ТОВ "Біо Електрікс", позивач, скаржник) звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Приватного акціонерного товариства "Науково-технічне підприємство "Укрпроменерго" (далі - відповідач, ПрАТ "НТП "Укрпроменерго") про стягнення 1 700 000,00 грн. безпідставно набутих грошових коштів (том 1, а. с. 1 - 6).

2. Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.12.2020 у задоволенні позовних вимог відмовлено (том 2, а. с. 146 - 155).

Короткий зміст вимог заявника

3. 29.12.2020 від ПрАТ "НТП "Укрпроменерго" надійшло клопотання (вх. №30448) про долучення документів до матеріалів справи та розподіл судових витрат, у якому відповідач просив суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат (том 2, а. с. 163 - 164).

4. В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначив, що ТОВ "Біо Електрікс" звернулось до суду із позовом до ПрАТ "НТП "Укрпроменерго" про стягнення 1 700 000,00 грн. безпідставно набутих грошових коштів. Рішенням господарського суду першої інстанції від 22.12.2020 у задоволенні позовних вимог відмовлено. Відповідачем були понесені витрати на надання професійної правової допомоги на загальну суму 70 000,00 грн., в підтвердження чого заявником надані суду детальний опис робіт (наданих послуг), копія Договору про надання професійної правничої допомоги № 353б-17 від 25.10.2017, засвідчені копії додаткових угод № 5 від 09.10.2017 та № 6 від 17.09.2020 до зазначеного договору, копія листа від 17.09.2020, копія рахунку № 1 від 17.09.2020, копія акту виконаних робіт за зазначеним договором, копія рахунку № 2 від 24.12.2020, копії платіжних доручень № 146 від 28.12.2020, № 102 від 18.11.2020, № 83 від 10.11.2020.

Розгляд справи місцевим судом та прийняте ним рішення

5. Рішенням (додатковим) від 05.01.2021 Господарський суд Харківської області відмовив у задоволенні клопотання позивача (вх. № 5419 від 30.12.2020 електронна пошта) про відкладення судового засідання;

відмовив у задоволенні клопотання позивача (вх. № 7 від 04.01.2021, електронна пошта) про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката;

задовольнив клопотання (вх. № 30448 від 29.12.2020) ПрАТ "НТП "Укрпроменерго" про долучення документів до матеріалів справи та розподіл судових витрат;

стягнув з ТОВ "Біо Електрікс" (код згідно ) на користь ПрАТ "НТП "Укрпроменерго" (код згідно ) витрати на професійну правничу допомогу на суму 70 000,00 грн.

5.1. Місцевий господарський суд зазначив, що відповідачем у відзиві на позовну заяву (вх. №23497 від 08.10.2020) визначено орієнтовний розрахунок суми судових витрат відповідача, відповідно до якого витрати на професійну правничу допомогу становлять 70 000,00 грн. Водночас, у 2 пункті прохальної частини відзиву відповідач просив суд, вирішити питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 129 ГПК України (том 1, а. с. 106-115).

5.2. Дослідивши надані відповідачем документи, місцевий суд здійснив перевірку розрахунків зазначених у акті виконаних робіт №1 від 24.12.2020 за договором про надання професійної правничої допомоги № 353б-17 від 25.10.2017 та додатковою угодою № 6 від 17.09.2020 у детальному опису робіт (надання послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги пов`язаних із розглядом справи у суді першої інстанції у справі №922/2604/20 від 28.12.2020 на суму 70 000,00 грн.

5.3. Судом встановлено, що адвокатом відповідачу було надано такі послуги:

- консультування відповідача щодо можливих шляхів захисту його прав, перспектив та порядку судового шляху захисту -1 година на загальну суму 3 500,00 грн;

- аналіз та дослідження наданих відповідачем документів зібраних з інших джерел. а саме: договору № 596-18; листа № 108/19 від 03.09.2018, листа № 176/12 від 19.12.2018, листа № 10/01 від 24.01.2019, договору субпідряду № 197-19 від 18.03.2019, листа № 2603/1 від 26.03.2019, листа № 50/03 від 26.03.2019, листа № 32 від 09.04.2019, акту огляду обладнання від 09.04.2019, листа № 65/04 від 11.04.2019, акту огляду обладнання від 09.04.2019, листа № 1704/2 від 17.04.2019, листа № 69/04 від 18.04.2019, листа № 2205/1 від 22.05.2019, листа № 0306/1 від 03.06.2019, листа № 0406/1 від 04.06.2019, листа № 87/06 від 04.06.2019, листа № 0908/01 від 09.08.2019, довідки про вартість виконаних робіт та витрати КБ-3 від 07.08.2019, акту виконаних робіт КБ-2 № 1 від 07.08.2019, довідки про вартість виконаних робіт та витрати КБ-3 від 16.08.2019, акту виконаних робіт КБ-2 № 2 від 16.08.2019, доказів відправлення, листа № 173/08 від 23.08.2019, довідка про вартість виконаних робіт та витрати КБ-3 за вересень 2019 року від 04.09.2019, довідка про вартість виконаних робіт та витрати КБ-3 за вересень 2019 року від 04.09.2019, акту виконаних робіт КБ-2 № 1 від 04.09.2019, акту виконаних робіт КБ-2 № 2 від 04.09.2019, платіжних доручень на загальну суму 580 000,00 грн., щодо оплати робіт субпідрядника № 5673 від 12.04.2019, №5739 від 13.05.2019, № 5770 від 17.05.2019, № 5790 від 24.05.2019, № 5864 від 26.06.2019, № 5690 від 18.04.2019, № 5727 від 07.05.2019, листа № 0310/01 від 03.10.2019, листа № 229/10 від 25.10.2019, листа № 33/03 від 17.03.2020 - 1 година, на загальну суму 3 500,00 грн.;

- аналіз та дослідження практики Верховного суду щодо спірних питань - 1 година, на загальну суму 3 500,00 грн.;

- складання відзиву на позовну заяву на 20 аркушах із врахуванням актуальної практики Верховного суду у подібних правовідносинах - 8 годин, на загальну суму 28 000,00 грн.;

- складання заперечень на відповідь на відзив на 6 аркушах - 2 години на загальну суму 7 000,00 грн.;

- складання процесуальних документів у справі, а саме: заяви про надання дозволу на ознайомлення з матеріалами справи, клопотання про продовження строку на надання відзиву та відкладення розгляду справи - 0,5 годин, на загальну суму 1 750,00 грн.;

- ознайомлення з матеріалами судової справи № 922/2604/20 в приміщенні господарського суду - 0,5 годин, на загальну суму 1 750,00 грн.;

- участь у судових засіданнях у справі. а саме: 15.10.2020 о(б) 14:30 год.; 22.10.2020 о(б) 10:30 год.; 27.10.2020 о(б) 14:30 год.; 12.11.2020 о(б) 14:00 год.; 08.12.2020 о(б) 12:00 год.; 22.12.2020 о(б) 12:00 год. - 6 годин на загальну суму 21 000,00 грн. (том 2, а. с. 165-166, 173-174).

5.4. Судом визнано необґрунтованими доводи скаржника про те, що у судовому засіданні, яке відбулося 08.12.2020, інтереси відповідача представляла особа, яка не мала статусу адвоката, а 22.10.2020 та 12.11.2020 судові засідання не відбулися та були відкладені. Місцевий суд зазначив, що відповідно до протоколів судового засідання (звукозапис судового засідання) від 22.10.2020, 12.11.2020, 08.12.2020 у судових засіданнях була присутня представник відповідача - адвокат Чижик К.М. що діяла на підставі ордеру на надання правової допомоги серія ХВ №1027324 від 15.10.2020. При цьому, місцевий суд зауважив, що відповідно до протоколу судового засідання від 22.10.2020 представник позивача не з`явився, у судове засідання, яке відбулось 12.11.2020, представник позивача з`явився без документів на підтвердження наявності повноважень представника (том 1, а. с. 213; том 2, а. с. 45-47, а. с. 97).

5.5. Місцевий суд зазначив, що додатковою угодою № 6 від 17.09.2020 до договору про надання професійної правничої допомоги № 353б-17 від 25.10.2017, укладеною між ПрАТ "НТП "Укрпроменерго" (замовник) та АО "Правота" (виконавець), сторони визначили порядок оплати юридичних послуг (гонорару) виконавця за надання професійної правничої допомоги у господарському спорі у справі № 922/2604/20 за позовом ТОВ "Біо Електрікс" до замовника про стягнення 1 700 000,00 грн. безпідставно набутих грошових коштів, а також визначили відповідальну особу з числа адвокатів виконавця за надання професійної правничої допомоги замовнику (том 2, а. с. 172).

При цьому, позивачем не доведено неспівмірності витрат, на яку посилався позивач у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

З огляду на зазначене, місцевий суд дійшов висновку про те, що заявлені відповідачем витрати на правничу допомогу на суму 70 000,00 грн. відповідають критеріям реальності (дійсної необхідності їх понесення) та розумності їх розміру, зважаючи на складність справи (ціна позову 1 700 000,00 грн.), обсяг наданих адвокатських послуг із урахуванням часу здійснення представництва у суді.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції та прийняте ним рішення

6. Постановою від 01.03.2021 Східний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ТОВ "Біо Електрікс" залишив без задоволення;

рішення (додаткове) Господарського суду Харківської області від 05.01.2021 у справі №922/2604/20 залишив без змін (том 3, а. с. 105 - 115).

6.1. Дослідивши матеріали справи, опис витрат на правову допомогу за договором про надання правової допомоги, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт з урахуванням предмету та підстав позову, а також заперечень позивача, складності справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, апеляційний суд погодився з висновком місцевого господарського суду про те, що розмір зазначених відповідачем витрат на правову допомогу на суму 70 000,00 грн. є обґрунтованим та співмірним зі складністю виконаних адвокатом робіт.

6.2. Апеляційний суд зазначив, що доводи скаржника щодо відсутності в судовому засіданні представника відповідача - адвоката Чижик К.М. та щодо не проведення судових засідань є безпідставними та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Також, з огляду на зміст договору № 353б-17 від 25.10.2017 про надання професійної правничої допомоги, суд визнав необґрунтованими доводи скаржника про те, що надані відповідачу АО "Правота" послуги на суму 47 250,00 грн. не є предметом зазначеного договору. При цьому, апеляційний суд зауважив, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, не впливають на них та спростовуються наведеними вище положеннями Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", у зв`язку з чим відхилені судом як необґрунтовані.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕНН У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

7. ТОВ "Біо Електрікс" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 05.01.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 у справі №922/2604/20.

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №922/2604/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді - Білоус В.В., Васьковський О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2021.

9. У зв`язку з відпусткою судді Васьковського О.В., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 922/2604/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді - Білоус В.В., Огороднік К.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2021.

10. Ухвалою 24.05.2021 Верховний Суд задовольнив клопотання ТОВ "Біо Електрікс" про поновлення строку на касаційне оскарження;

поновив ТОВ "Біо Електрікс" строк на касаційне оскарження;

відкрив касаційне провадження у справі № 922/2604/20 Господарського суду Харківської області за касаційною скаргою ТОВ "Біо Електрікс" на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 05.01.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.03.2021;

розгляд справи призначив на 22.06.2021 о 11:00.

11. У зв`язку з перебуванням судді Огородніка К.М. у відпустці автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 922/2604/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді - Білоус В.В., Жуков С.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2021.

12. Ухвалою 22.06.2021 Верховний Суд відклав розгляд касаційної скарги ТОВ "Біо Електрікс" на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 05.01.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 у справі № 922/2604/20 на 20.07.2021 о 11:15.

13. У зв`язку з перебуванням судді Жукова С.В. у відпустці автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 922/2604/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді - Білоус В.В., Ткаченко Н.Г., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2021.

14. Від ПрАТ "НТП "Укрпроменерго" 22.06.2021 надійшов відзив на касаційну скаргу ТОВ "Біо Електрікс", в якій представник відповідача просив касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій без змін.

15. В судове засідання 20.07.2021 з`явився уповноважений представник позивача та надав пояснення у справі.

16. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (20.07.2021) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги (в т. ч. про перерву чи відкладення розгляду справи), що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 20.07.2021.

З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 №540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (зі змінами), Верховний Суд дійшов висновку за можливе розглянути справу №922/2604/20 у визначену дату та час.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(ТОВ "Біо Електрікс")

17. Скаржник доводив, що в оскаржуваних судових рішеннях судами першої та апеляційної інстанції застосовано положення частини четвертої статті 126 ГПК України без врахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених у додатковій постанові Верховного Суду від 11.03.2021 у справі №911/2681/19 та в додатковій ухвалі Верховного Суду від 21.07.2020 у справі №915/1654/19, постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 9009/371/18 та постанові від 05.06.2019 у справі № 922/928/18.

17.1. Скаржник аргументував, що вартість наданої правової допомоги щодо складання відзиву на позов, підготовки заперечень, аналізу та дослідження практики Верховного Суду щодо спірних питань, консультування відповідача щодо можливих шляхів захисту його прав, перспектив та порядку судового шляху захисту є неспівмірними зі складністю справи, є завищеними та не відповідають критеріям реальності.

17.2. На думку скаржника, розмір витрат на професійну правничу допомогу у цій справі має становити не більш ніж 12 250,00 грн.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

18. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

19. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

20. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника, зазначених в пунктах 17 - 17.2. описової частини цієї постанови.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Щодо застосування норм матеріального та процесуального права та мотивів прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

21. Предметом касаційного оскарження у цій справі є постанова Східного апеляційного господарського суду від 01.03.2020 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 05.01.2021, яким стягнуто на користь відповідача 70 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

22. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

23. Частина сьома статті 43 Конституції України передбачає, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

24. Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справі "Баришевський проти України", "Двойних проти України", заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

25. Частинами першою, третьою статті 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

26. Зазначеним положенням Конституції України кореспондує стаття 16 ГПК України, положеннями якої передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

27. Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

28. Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

29. Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями статті 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

30. Виходячи із системного аналізу положень частини восьмої статті 129, частини третьої статті 126 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

31. Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

32. Судами встановлено, що відповідач, звертаючись із заявою про стягнення з позивача 70 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, обґрунтовував ці вимоги з наданням детального опису робіт (наданих послуг), копій Договору про надання професійної правничої допомоги № 353б-17 від 25.10.2017, додаткових угод № 5 від 09.10.2017 та № 6 від 17.09.2020 до зазначеного договору, листа від 17.09.2020, рахунку № 1 від 17.09.2020, акта виконаних робіт за зазначеним договором, рахунку № 2 від 24.12.2020, платіжних доручень № 146 від 28.12.2020, № 102 від 18.11.2020, № 83 від 10.11.2020.

33. За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

34. Встановивши недотримання положень частини четвертої статті 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята цієї статті). Разом з тим, таке зменшення розміру витрат на правничу допомогу є не обов`язком, а правом суду.

35. Водночас, на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, покладається обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Щодо суті касаційної скарги

36. З матеріалів справи вбачається, що позивач під час розгляду справи місцевим господарським судом надав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу, в якому заперечував проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу, аргументуючи їх неспівмірністю (том 2, а. с. 198-199).

37. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано будь-яких доказів з метою доведення надмірності понесених відповідачем витрат на правову допомогу та не надано жодних доказів на їх спростування.

38. Посилання скаржника на висновки Верховного Суду, викладені у додатковій постанові Верховного Суду від 11.03.2021 у справі № 911/2681/19 та в додатковій ухвалі Верховного Суду від 21.07.2020 у справі № 915/1654/19, постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 9009/371/18 та постанові від 05.06.2019 у справі №922/928/18 є необґрунтованими, оскільки зазначені судові рішення приймались за встановлених інших обставин судами першої та апеляційної інстанцій щодо надання правової допомоги учасникам у зазначених справах.

39. Також вбачається необґрунтованими доводи скаржника про те, що у судовому засіданні, яке відбулося 08.12.2020, інтереси відповідача представляла особа, яка не мала статусу адвоката, а 22.10.2020 та 12.11.2020 судові засідання не відбулися та були відкладені.

39.1. Верховний Суд звертає увагу, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

39.2. Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.

39.3. Отже, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.

39.4.Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно, вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час.

39.5. З огляду на що колегія суддів вважає, що такі стадії, як прибуття до суду чи іншої установ та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19.

39.6. Зі змісту оскаржуваних рішень вбачається, що судами попередніх інстанцій надано оцінку зазначеним доводам скаржника. При цьому, аргументи скаржника щодо тривалості представництва адвокатом інтересів відповідача у цій справі (у конкретних судових засіданнях, виходячи з тривалості таких засідань згідно з протоколом судового засідання), є, фактично, суб`єктивною оцінкою скаржника певних обставин справи та спростовуються матеріалами справи, з яких убачається, що представники відповідача надавали правові послуги відповідно до умов договору про надання правової допомоги (були присутніми у судових засіданнях, подавали відповідні процесуальні документи) відповідно до наданого опису наданих послуг та акта прийому-передачі.

39.7. При цьому, Верховний Суд звертає увагу на висновки Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", відповідно до якого заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

39.8. Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що скаржником 19.10.2020 було подане клопотання про відкладення розгляду справи з 22.10.2020 на іншу дату та час (том 2, а. с.13 - 15), судове засідання 12.11.2020 відкладене у зв`язку з неявкою представника позивача (том 2, а. с. 46 - 47).

Відтак, поведінка скаржника свідчить про відсутність прояву особливої старанності при захисті власних інтересів та швидкого розгляду справи, що призвело до витрат відповідача на оплату послуг адвоката, присутність якого у судових засіданнях у зазначені дати була зафіксована судом у протоколах судових засідань.

40. Вирішуючи питання щодо стягнення з позивача заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, місцевий суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дослідив зазначені докази і доводи сторін, надав оцінку співмірності суми витрат зі складністю справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат та визнав правомірним стягнення з позивача (позовні вимоги якого на загальну суму 1 700 000,00 грн. не були задоволені) на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу на суму 70 000,00 грн., оскільки саме таку суму, за висновком судів, фактично витратила/понесла (сплатила) сторона, що підтверджується документально (платіжними дорученнями № 146 від 28.12.2020 на суму 40 000,00 грн., № 102 від 18.11.2020 на суму 10 000,00 грн., № 83 від 10.11.2020 на суму 20 000,00 грн.) (том 1, а. с. 176 - 177).

40.1. Виходячи з принципу змагальності господарського судочинства відповідно до статті 13 ГПК України, позивач не спростував доводів відповідача у справі наданням відповідних доказів на предмет неспівмірності витрат на правову допомогу.

Отже, виходячи з наданих процесуальним законом повноважень судам першої та апеляційної інстанцій щодо оцінки доказів на власний розсуд, суди дійшли правильного висновку, що надані позивачем докази підтверджують співмірність наданих адвокатами послуг складності справи, часу, витраченому адвокатами на виконання відповідних послуг та виконання робіт, понесені витрати є обґрунтованими та відповідають фактично сплаченому позивачем розміру адвокатського гонорару.

41. Факт надання професійної правничої допомоги адвокатами Барановим Тарасом Олеговичем та Чижик Катериною Михайлівною (обсяг наданих послуг і виконаних робіт, їх вартість) на спірну суму встановлено місцевим та апеляційним судами. Водночас, доводи позивача зводяться до неправильної оцінки доказів зазначеними судами та до необхідності здійснення їх переоцінки, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно із статтею 300 ГПК України, а тому такі доводи скаржника колегія суддів вважає необґрунтованими.

42. Верховний Суд звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналізуючи мотивацію постановлених судами рішень крізь призму статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зазначеної практики ЄСПЛ, Суд зауважує на належному виконанні покладеного на суд обов`язку щодо мотивації прийнятих місцевим судом додаткового рішення та апеляційним судом постанови, оскільки обґрунтування щодо відхилення доводів позивача ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права та демонструє справедливий та однаковий підхід до заслуховування доводів сторін у цій справі з належним застосуванням принципів господарського судочинства згідно з частиною третьою статті 2 ГПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

43. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

44. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК України).

45. Згідно з частиною другою статті 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

46. Переглянувши прийняті судами рішення в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів касаційного суду не вбачає підстав для їх скасування та не вбачає передбачених законодавцем підстав для виходу за межі повноважень касаційного суду відповідно до частини четвертої статті 300 ГПК України. З огляду на зазначене, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги позивача та залишення без змін постанови апеляційного суду та додаткового рішення суду першої інстанції.

Судові витрати

47. Суд зазначає, що Законом України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви про винесення додаткового судового рішення (пункт 5 частини другої статті 3 цього Закону), розмір ставки судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на додаткове рішення Законом не визначено. Відтак, касаційна скарга на постанову апеляційного суду, прийняту за результатами апеляційного перегляду додаткового рішення місцевого суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу не є об`єктом справляння судового збору.

47.1. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 20.12.2019 у справі № 240/6150/18 та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постановах від 01.10.2020 у справі №910/15191/19, від 22.02.2021 у справі № 922/3439/19.

47.2. Отже, за наслідком касаційного перегляду постанови апеляційного суду та додаткового рішення місцевого суду про стягнення з позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу у цій справі розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 308, 309, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо Електрікс" залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 05.01.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 у справі №922/2604/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко