УХВАЛА

26 липня 2021 року

м. Київ

Справа № 916/1250/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Южненської міської ради Одеської області

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.03.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Южний електротехнічний завод"

до Южненської міської ради Одеської області

про розірвання договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

06.07.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Южненської міської ради Одеської області на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 та ухвалу Господарського Одеської області від 17.03.2021 про відмову в задоволенні заяви скаржника про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 11.12.2019 у справі № 916/1250/19.

Перевіривши доводи заявника касаційної скарги та дослідивши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів скарги та встановлено оскаржуваними судовими рішеннями у цій справі 10.02.2021 Южненська міська рада Одеської області звернулась до Господарського суду Одеської області із заявою про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 11.12.2019 у справі № 916/1250/19 за нововиявленими обставинами, згідно якої просила суд: рішення Господарського суду Одеської області від 11.12.2019 у справі №916/1250/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Южний електротехнічних завод" щодо розірвання договору оренди земельної ділянки від 09.06.2017, укладеного між Южненською міською радою Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Южний електротехнічний завод".

Вказана заява мотивована тим, що позивач під час розгляду справи приховав докази, які мають істотне значення для вирішення спору у цій справі, а пояснювальна записка до проекту багатофункціонального комплексу з готельним блоком та житловим комплексом, розміщеного за адресою: Одеська обл., м. Южне, ІІ мікрорайон, вул. Шевченко, № б/н, 1-черга будівництва містить відомості, які мають істотне значення для вирішення спору у справі № 916/1250/19, оскільки спростовують обставини щодо наявності на земельній ділянці з кадастровим номером :02:006:0034 вулиць (доріг) та вказують на можливість забудови земельної ділянки за наявності каналізаційних мереж.

19.02.2021 від відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, копії технічного запису судового процесу за 22.01.2021 у справі № 916/2825/20 з розшифровкою, в якому відповідач зазначив, що під час розгляду справи № 916/1250/19 позивач приховав обставини, які мають значення для вирішення спору та які стали відомі Южненській міській раді 22.01.2021, а саме: протягом липня-серпня 2017 року між сторонами була домовленість щодо демонтажу мереж побутової та зливної каналізації, але представники відповідача ввели в оману позивача; проектувальник був обізнаний про наявність мереж побутової та зливної каналізації, але вважав, що мережі не перешкоджають проектуванню та забудові земельної ділянки; проектом передбачено будівництво п`яти будинків чергами, що надає можливість переключити будівлю центру зайнятості до збудованих позивачем каналізаційних мереж під одним або двома секціями, при цьому про таку можливість нагадували представники Южненської міської ради під час розгляду справи № 916/1250/19, на що позивач відповів, що проектом передбачено одночасне будівництво усіх п`яти секцій житлового комплексу; позивачем приховано, що ним не підписано акт прийому-передачі проектної документації Будівництва багатофункціонального торгівельно-розважального центу з готельним та житловим комплексом (1 черга житловий комплекс) (Одеська обл., м. Южне, мікрорайон 1,2) та не здійснено його оплату, у зв`язку з тим, що фінансування даного проекту було призупинене.

01.03.2021 від позивача надійшли письмові пояснення щодо заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у справі № 916/1250/19, в яких позивач просить суд відмовити відповідачу у задоволенні вищевказаної заяви, зазначивши, що: наразі встановити фактичний стан земельної ділянки, яку було передано позивачу за актом приймання-передачі, не є можливим, внаслідок проведених відповідачем робіт; позивач вважає, що зміст заяви відповідача не відповідає вимогам частини другої статті 320 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України); позивач наполягає на тому, що відповідач був обізнаний про наявність пояснювальної записки до проекту ще з березня 2019 року після отримання експертного висновку щодо розгляду проектної документації за проектом; відповідач не навів жодного аргументу, що надана ним пояснювальна записка має істотне значення для розгляду справи, а саме не обґрунтував того, що її врахування судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято.

05.03.2021 від відповідача надійшли заперечення на вищевказані пояснення позивача, в яких Южненська міська рада зазначила, що: твердження позивача щодо можливої обізнаності відповідача про наявність пояснювальної записки до проекту не свідчить, що відповідач знав та міг знати про наявність істотних для справи обставин, які містяться у складовій частині проекту та які позивач навмисно не надав суду; відповідач не заперечує, що на земельній ділянці наявні тимчасові мережі каналізації, водночас обставини, які містяться у пояснювальній записці, підтверджують, що наявність мереж та міжквартальних проїздів не перешкоджали проектуванню та забудові земельної ділянки; у детальному плані території мікрорайону 1.2. у м. Южне відсутні на земельній ділянці вулиці (дороги) про які зазначив експерт у висновку, разом з цим обставини, які містяться у пояснювальній записці, спростовують цей висновок експерта; позивачем не спростовані обставини, що зазначені у поясненнях директора ТОВ "Южний електротехнічний завод" Мартинюка В. П. у судовому засіданні 22.01.2021 при розгляді справи № 916/2825/20, при цьому ці пояснення суттєво відрізняються від тих, які надавались під час розгляду справи № 916/1250/19.

10.03.2021 від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких наголошено на тому, що: твердження відповідача щодо навмисного приховування позивачем доказів є необґрунтованими, зважаючи, що кожна сторона самостійно визначає перелік доказів, з метою підтвердження своїх вимог та заперечень; позивач наголосив, що сама по собі пояснювальна записка не є належним доказом щодо встановлення істотних обставин справи, зокрема, про фактичний стан земельної ділянки, про факт наявності недоліків на земельній ділянці, що не були передбачені договором оренди та які перешкоджають використанню земельної ділянки за договором; доводи відповідача щодо відсутності на земельній ділянці вулиць (доріг), а також щодо можливості здійснення забудови земельної ділянки за наявності каналізаційних мереж не є обставиною, яка не була відома відповідачу під час розгляду справи № 916/1250/19, оскільки про ці обставини він наголошував у відзиві та письмових поясненнях та щодо цього відповідач заявляв у кожному судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.03.2021 у задоволенні заяви Южненської міської ради Одеської області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 11.12.2019 у справі № 916/1250/19 відмовлено; рішення Господарського суду Одеської області від 11.12.2019 у справі № 916/1250/19 залишено в силі.

Судове рішення обґрунтоване недоведеністю заявником належними та допустимими доказами існування передбачених пунктом 1 частини другої статті 320 ГПК України нововиявлених обставин, які в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення у справі № 916/1250/19, а доводи, викладені у заяві відповідача не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами відповідно до частини четвертої статті 320 ГПК України та зводяться виключно до подання нових доказів, які не оцінювались судом, проте стосовно обставин, що були вже встановлені судом, а також з метою переоцінки доказів у справі, що вже були оцінені судом при вирішенні спору, в тому числі висновків судової експертизи; отже відповідач належним чином не обґрунтував та не довів суду, що докази, на які він посилається, є вирішальними для вирішення спору у справі № 916/1250/19, з урахуванням висновків суду щодо застосування до спірних відносин положень Закону України "Про оренду землі" та наявності недоліків земельної ділянки щодо яких відповідач не заперечував.

Не погодившись з означеною ухвалою суду, Южненська міська рада Одеської області звернулась з апеляційною скаргою, за результатами розгляду якої ухвалено постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 про залишення без змін ухвали Господарського суду Одеської області від 17.03.2021 у справі № 916/1250/19.

У оскаржуваній постанові зазначено: місцевим судом встановлено та убачається з матеріалів справи, що у травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Южний електротехнічний завод" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Южненської міської ради Одеської області про розірвання договору оренди земельної ділянки від 09.06.2017, укладеного між ними відносно земельної ділянки несільськогосподарського призначення (кадастровий номер :02:006:0034) для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Южне Одеської області, ІІ мікрорайон загальною площею 1,5746 га, на підставі ст. 36 Закону України "Про оренду землі" у зв`язку з порушенням Южненською міською радою умов договору оренди земельної ділянки, яка полягає в передачі земельної ділянки (кадастровий номер :02:006:0034) з недоліками, у стані, що не були передбачені договором оренди землі.

Рішенням Господарського суду Одеської області 11.12.2019, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.08.2020: позов задоволено повністю; розірвано договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :02:006:0034) від 09.06.2017, укладений між Южненською міською радою Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Южний електротехнічний завод.

Судами під час розгляду справи № 916/1250/19 встановлено, що відповідачем порушено вимоги частини другої статті 24 Закону України "Про оренду землі", оскільки фактичний стан спірної земельної ділянки не відповідає умовам розділу 2 "Об`єкт оренди", укладеного між сторонами спору договору, наявні на земельній ділянці об`єкти інфраструктури та споруди перешкоджають використанню земельної ділянки за призначенням згідно з спірним договором, будівельні об`єкти, які передбачені проектом "Будівництво багатофункціонального торгово-розважального комплексу з готельним блоком та житловим комплексом, розташованими за адресою: Одеська обл., м. Южне, II мікрорайон", накладаються на об`єкти інфраструктури та споруди, які розміщені на цій земельній ділянці, об`єкти інфраструктури та споруди, які розміщені та запроектовані на вказаній земельній ділянці, перешкоджають будівництву об`єктів, які передбачені проектом "Будівництво багатофункціонального торгівельно-розважального комплексу з готельним блоком та житловим комплексом", у зв`язку з накладанням будівельних об`єктів на об`єкти інфраструктури та споруди, та на їх необхідно нормовані відстані відступу (протипожежні та санітарно-технічні). Обраний позивачем спосіб захисту у вигляді дострокового розірвання договору узгоджується з приписами частини третьої статті 36 Закону України "Про оренду землі".

Звертаючись із заявою про перегляд рішенням Господарського суду Одеської області від 11.12.2019 у справі № 916/1250/19 за нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини другої статті 320 ГПК України, заявником було надано до матеріалів справи:

пояснювальну записку до проекту багатофункціонального комплексу з готельним блоком та житловим комплексом, розміщеного за адресою: Одеська обл., м. Южне, ІІ мікрорайон, вул. Шевченко, №б/н, 1-черга будівництва;

копію технічного запису судового засідання у справі № 916/2825/20, яке відбулось 22.01.2021.

Постановляючи оскаржувані у справі № 916/1250/19 судові рішення суди попередніх інстанцій розглянули спірні питання в контексті приписів статей 320, 325 ГПК України.

Згідно з частино першою статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другою статті 320 ГПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до частини четвертої статті 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Перегляд рішення за нововиявленими обставинами є спеціально встановленою процедурою і є можливим лише за умови наявності підстав для такого перегляду, встановлених ГПК України та за умови дотримання порядку і строку подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, встановлених ГПК України.

Прийняття заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається.

Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обгрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідної позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 24.09.2020 у справі № 922/1141/19 та від 03.03.2021 у справі № 904/4470/16.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин у розумінні частини першої статті 320 цього Кодексу є одночасна наявність таких чотирьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, ці обставини не були встановлені судом, хоча повинні були бути встановлені; по-третє, ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-четверте, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення.

Дослідження обставин і перевірка доказів наявності нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті, та кваліфікації таких обставин як нововиявлених.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи, або ті обставини, яких не існувало на момент вирішення спору.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 922/1026/19, від 14.01.2020 у справі № 909/1056/15).

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами.

Дослідження обставин і перевірка доказів наявності нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті, та кваліфікації таких обставин як нововиявлених.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.03.2020 у справі № 921/96/18, від 18.05.2020 у справі № 904/8052/16).

На підставі наданих до суду сторонами доказів, а також висновку судового експерта від 10.10.2019 № 85 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи у рішення від 11.12.2019 Господарським судом Одеської області встановлено наступні обставини:

- за спірним договором від 09.06.2017 позивач отримав від відповідача в строкове платне користування земельну ділянку, на якій, згідно з договором, відсутні об`єкти нерухомого майна та інфраструктури, а сама земельна ділянка не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню;

- земельна ділянка за спірним договором передавалась позивачеві для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку (для будівництва 9-ти поверхового восьми-секційного житлового будинку № 6Б);

- відповідачем визнавалась обставина знаходження на земельній ділянці дощової та фекальної каналізації, а також запроектованих частин проїздів, які не були винесені на межі цієї земельної ділянки;

- фактичний стан цієї земельної ділянки не відповідає умовам розділу 2 "Об`єкт оренди" спірного договору, наявні на земельній ділянці об`єкти інфраструктури та споруди перешкоджають використанню земельної ділянки за призначенням згідно з спірним договором, будівельні об`єкти, які передбачені проектом «Будівництво багатофункціонального торгово-розважального комплексу з готельним блоком та житловим комплексом, розташованими за адресою: Одеська обл., м. Южне, II мікрорайон», накладаються на об`єкти інфраструктури та споруди, які розміщені на цій земельній ділянці, об`єкти інфраструктури та споруди, які розміщені та запроектовані на вказаній земельній ділянці, перешкоджають будівництву об`єктів, які передбачені проектом «Будівництво багатофункціонального торгівельно-розважального комплексу з готельним блоком та житловим комплексом», у зв`язку з накладанням будівельних об`єктів на об`єкти інфраструктури та споруди, та на їх необхідно нормовані відстані відступу (протипожежні та санітарно-технічні).

За встановлених обставин, суд вказав, що відповідачем було допущено порушення вимог частини другої статті 24 Закону України "Про оренду землі" і саме він повинен нести відповідальність за недоліки переданої в оренду земельної ділянки, що не були передбачені спірним договором і перешкоджають використанню земельної ділянки за договором.

У свою чергу, основні аргументи заяви Южненської міської ради про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 11.12.2019 у справі № 916/1250/19 зводяться до того, що наявні у пояснювальній записці до проекту відомості, які не були надані позивачем під час розгляду справи № 916/1250/19, та пояснення позивача, надані в судовому засіданні у справі № 916/2825/20 мають істотне значення для вирішення спору у вказаній справі, оскільки спростовують обставини: 1) щодо наявності на земельній ділянці з кадастровим номером :02:006:0034 вулиць (доріг); 2) вказують на можливість забудови земельної ділянки за наявності каналізаційний мереж.

Проте рішенням Господарського суду Одеської області від 11.12.2019 у справі № 916/1250/19, як зазначено вище встановлено обставини:

- наявності на вказаній земельній ділянці об`єктів інфраструктури та споруд;

- можливості забудови земельної ділянки;

- наявності підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки від 09.06.2017.

Окрім того, відповідно до висновку судового експерта від 10.10.2019 № 85 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, судовим експертом Гончар Н.В. дослідження здійснювалось не тільки на підставі письмових доказів, що містились в матеріалах справи, а й на підставі обстеження земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Южне, Одеська область, ІІ мікрорайон та об`єктів інфраструктури, які розташовані на даній земельній ділянці в присутності позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Южний електротехнічний завод» директора Мартинюка В.П., представників відповідача - Южненської міської ради Одеської області: начальника управління архітектури та містобудування Оришака С.М. та начальника юридичного відділу Денова Г.В., додаткове обстеження інженерних комунікацій, які розташовані на земельній ділянці відбулось з усного дозволу позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Южний електротехнічний завод" директора Мартинюка В.П.

Отже у оскаржуваному судовому рішенні судом апеляційної інстанції враховано, що для визначення наявності нововиявлених обставин ключовим є з`ясування того, чи існували такі факти (обставини) на час прийняття рішення, яке підлягає перегляду, їх істотність та неможливість подання учасником справи у первинному судовому процесі, а також встановлено, що пояснювальна записка до проекту "Будівництво багатофункціонального торгово-розважального комплексу з готельним блоком та житловими комплексом (І черга будівництва), розташованого за адресою: Одеська області, м. Южне, ІІ мікрорайон" від 2018 року та копія технічного запису судового рішення від 22.01.2021 у справі № 916/2825/20 не можуть бути прийняті до уваги в якості належних доказів на підтвердження існування нововиявленої обставини, оскільки не спростовують встановлених судом фактів щодо передачі земельної ділянки з недоліками, які не були передбачені договором оренди земельної ділянки від 09.06.2017 та перешкоджають використанню земельної ділянки за призначенням згідно з цим договором.

Таким чином, суди дійшли висновку про відсутність необхідних умов існування нововиявлених обставин у розумінні пункту 1 частини другої статті 320 ГПК України, оскільки заявник мав можливість доводити наявність фактичних обставин, шляхом надання відповідних доказів чи подання клопотань про їх витребування, а отже не довів, що він не мав можливості надати зазначені докази до ухвалення судом рішення по суті спору.

Доводи викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм права (статей 320 та 325 ГПК України), а зводяться виключно до переоцінки встановленого судами.

Таким чином, для Верховного Суду правильне застосування судами попередніх інстанцій норм права при розгляді справи № 916/1250/19 є очевидними і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації") щодо реалізації права на справедливий суд (пункт 1 статті 6 Конвенції): "Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру".

Право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Відповідно до частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Южненської міської ради Одеської області на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 та ухвалу Господарського Одеської області від 17.03.2021 у справі № 916/1250/19 на підставі частини другої статті 293 ГПК України, оскільки у даній справі правильне застосовування норм права судом апеляційної інстанції є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 234, 235, 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Южненської міської ради Одеської області на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 та ухвалу Господарського Одеської області від 17.03.2021 у справі № 916/1250/19.

2. Касаційну скаргу на 13 (тринадцяти) аркушах, у тому числі платіжне доручення від 04.06.2021 № 201 про сплату судового збору, повернути скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ