ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2021 р. Справа№ 910/15265/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Разіної Т.І.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська виробнича компанія «Енергія»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 17.12.2020 (повний текст рішення складено 28.12.2020)

у справі № 910/15265/20 (суддя: Ковтун С.А.)

за позовом Приватного підприємства «ПРОФІ ЕЛЕКТРО»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська виробнича компанія «Енергія»

про стягнення 201 251,21 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Приватне підприємство «ПРОФІ ЕЛЕКТРО» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська виробнича компанія «Енергія» про стягнення 201 251,21 грн, з яких: 103 865,00 грн боргу, 96 594,45 грн пені, 791,76 грн 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не повернув отримані від позивача кошти по договору позики № 1 від 01.04.2020.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 у справі №910/15265/20 задоволено частково позов Приватного підприємства «ПРОФІ ЕЛЕКТРО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська виробнича компанія «Енергія». Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська виробнича компанія «Енергія» на користь Приватного підприємства «ПРОФІ ЕЛЕКТРО» 103 865,00 грн боргу, 3 064,87 грн. пені, 766,22 грн 3% річних, 1 622,11 грн судового збору.

Рішення мотивоване тим, що обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення 103865,00 грн. боргу, 3064,87 грн. пені, 766,22 грн. 3% річних.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська виробнича компанія «Енергія» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 у справі №910/15265/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження у справі №910/15265/20, апеляційний перегляд оскаржуваного рішення ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Позивач скористався своїм правом та направив відзив на апеляційну скаргу.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач належним чином не довів порушення його прав зі сторони відповідача, на підтвердження чого останнім надано бухгалтерські документи Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська виробнича компанія «Енергія», які не містять інформації щодо отримання відповідачем позики у квітні 2020 року. А отримання грошових коштів директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська виробнича компанія «Енергія» не є доказом фактичного отримання грошових коштів відповідачем, що підтверджується відповідними бухгалтерськими документами апелянта.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У своєму відзиві на апеляційну скаргу позивач просив відмовити у її задоволенні, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Відзив позивача мотивовано тим, що з наданих до суду позивачем видаткових касових ордерів вбачається, що зазначені в них суми грошових коштів вибули з каси Приватного підприємства «ПРОФІ ЕЛЕКТРО» на підставі договору позики №1 від 01.04.2020р. та отримані Товариством з обмеженою відповідальністю «УВК «Енергія». В період отримання вказаних грошових коштів директором Товариства з обмеженою відповідальністю «УВК «Енергія» був ОСОБА_1 , підпис якого міститься на видаткових касових ордерах та Акті звірки взаєморозрахунків, а відтак факт вибуття грошових коштів із каси позивача та отримання їх директором відповідача підтверджується підписаними ним документами.

2.4. інші процесуальні дії у справі: судом апеляційної інстанції не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська виробнича компанія «Енергія» (позичальник) та Приватне підприємство «ПРОФІ ЕЛЕКТРО» (позикодавець) 01.04.2020 уклали договір позики № 1 (далі - Договір), згідно з п. 1.1 якого позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти в розмірі, що обумовлений цим договором, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів, що обумовлені умовами цього договору.

За умовами договору розмір позики становить 103865,00 грн (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору строк надання позики позичальнику становить 30 календарних днів з моменту, що обумовлений п. 3.3 Договору (позика вважається наданою з моменту списання грошових коштів з каси підприємства позикодавця).

Відповідно до п. 5.1 Договору при настанні дати, вказаної в п. 4.2 цього договору (остаточною датою повернення позики вважається 01.07.2020), позичальник зобов`язується протягом двох календарних днів повернути позикодавцю позику у розмірі, що зазначений в п. 2.1 цього договору.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

В період з 06.04.2020 по 20.04.2020 позивач надав, а відповідач отримав 103865,00 грн позики. Ці обставини сторонами визнавались в суді першої інстанції.

Відповідач визнав, що не повернув 103865,00 грн в строк до 01.07.2020.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем на суму 103865,00 грн належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Згідно отримання з п. 6.2 Договору при порушені позичальником строку повернення позики (п. 5.1 Договору), він повинен сплатити на поточний рахунок позикодавця пеню в розмірі 1% від розміру позики за кожний день прострочення повернення позики.

Позивач заявив до стягнення з відповідача 96594,45 грн пені (1038,65*93) за період з 01.07.2020 по 01.10.2020.

Крім того, враховуючи умови Договору (п. 5.1 Договору), відповідач мав повернути борг у строк до 03.07.2020 включно, тому строк повернення позики є простроченим з 04.07.2020, а не з 01.07.2020.

За розрахунком суду до стягнення з відповідача підлягає 3064,87 грн пені за період з 04.07.2020 по 01.10.2020 (103865*90*6%*2/366) Суд відмовляє у стягненні 93529,58 грн пені, оскільки заявлений розмір пені перевищує розмір передбачений Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

За розрахунком суду до стягнення з відповідача підлягає 766,22 грн 3% річних за період з 04.07.2020 по 01.10.2020. Суд відмовляє у стягненні 25,54 грн 3% річних.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення 103865,00 грн боргу, 3064,87 грн пені, 766,22 грн 3% річних, а загалом 107696,09 грн. Суд відмовляє в іншій частині позову.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Враховуючи обставини справи у їх сукупності, позивач довів наявність порушення його прав відповідачем згідно договору позики № 1 від 01.04.2020.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Позивачем за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів доведено наявність грошового зобов`язання, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням здійсненого судом перерахунку.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

За правилами ч. 1 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає судові витрати на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що відповідно до бухгалтерських документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська виробнича компанія «Енергія», останній не отримував позики від позивача, оскільки, бухгалтерська документація відповідача є його внутрішніми документами і не спростовує факту отримання ним грошових коштів від позивача.

Колегія суддів зазначає, що в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) зроблено висновок про те, що добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

З огляду на викладене, визнання відповідачем в суді першої інстанції обставин прийняття грошових коштів не може бути відізвана в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що грошові кошти від позивача отримані директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська виробнича компанія «Енергія», а не безпосередньо відповідачем, оскільки, однією зі сторін договору позики є відповідач, а документи, що підтверджують передачу грошей за цим договором підписані його директором Клименком Віталієм Вадимовичем, доказів відсутності у нього повноважень на здійснення таких операцій відповідачем не надано, а не відображення такої господарської операції в документах відповідача не свідчить про відсутність такої операції та не позбавляє позивача права звернутись до суду для повернення позики.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 у справі № 910/15265/20 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська виробнича компанія «Енергія» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 у справі № 910/15265/20 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська виробнича компанія «Енергія» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 у справі № 910/15265/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 у справі № 910/15265/20 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська виробнича компанія «Енергія».

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Т.І. Разіна