номер провадження 17/113/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.07.2021 Справа № 908/2046/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун Віталій Леонідович розглянувши заяву про видачу судового наказу від 12.07.21 № 233

(заявник) стягувач: приватне акціонерне товариство Василівкатепломережа, 71600, Запорізька обл., м. Василівка, вул. Шевченко, буд. 85А

боржник: фізична особа-підприємець Храпун Олег Андрійович, АДРЕСА_1

про стягнення 1 598,47 грн. боргу та 227 грн. судового збору

ВСТАНОВИВ:

14.07.21 до господарського суду Запорізької області надійшла заява приватного акціонерного товариства Василівкатепломережа (стягувача) про видачу судового наказу від 12.07.21 № 233 про стягнення з боржника - фізичної особи-підприємеця Храпуна Олега Андрійовича 1 598,47 грн. заборгованості за договором від 01.11.09 № 126 про забезпечення функціонування системи індивідуального (автономного) та централізованого опалення, з якої: 1240,39 грн. основний борг, 105,00 грн. 3 % річних, 253,08 грн. інфляційні втрати. Крім того, заявник просить стягнути з боржника 227 грн. судового збору за подання заяви про видачу судового наказу. В обґрунтування поданої заяви, заявник посилається на наявність у боржника заборгованості за надані стягувачем по договору від 01.11.09 № 126 послуги постачання теплової енергії за період з 01.09.18 по 01.07.21. У зв`язку із порушенням боржником грошового зобов`язання заявник просить стягнути з фізичної особи-підприємця Храпуна Олега Андрійовича суму основного боргу, а також 3 % річних та інфляційні на підставі ст. 625 ЦК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 908/2046/21 між суддями, 14.07.21 вказану заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу від 12.07.21 № 233, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частинами 1, 2 ст. 12 ГПК України визначено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного). Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За змістом ч.ч. 1,2,3 ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається (ч. 1 ст. 151 ГПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 та ч. 2 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у ч. 1 ст. 175 цього Кодексу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З поданої заяви про видачу судового наказу вбачається, що вимоги про стягнення заборгованості заявлені до фізичної особи-підприємця Храпуна Олега Андрійовича.

Приписами ст. 51 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) закріплено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених ч. 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до ч. 9 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Частиною 1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Храпуна Олега Андрійовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) внесено до ЄДР 18.01.18, про що здійснено відповідний запис в Реєстрі за №4000752.

Судом прийнято до уваги, що з 15.12.17 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем (аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.18 у справі № 338/180/17).

Разом з тим, ч. 2 ст. 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.

Проте, звертаючись з заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження, визначаючи в якості боржника саме фізичну особу-підприємця, заявником не прийнято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно по відношенню до суб`єктів господарювання, та що наказне провадження має чіткі, формальні межі, які не дозволяють врахувати наведені вище обставини, а припинення статусу підприємця унеможливлює застосування до розглядуваних правовідносин процедури наказного провадження.

Суд зазначає, що визначаючись із подальшими заходами за для захисту своїх прав, заявнику варто врахувати викладену позицію Великої Палати Верховного Суду у взаємозв`язку із сутністю правовідносин, що існували, як під час здійснення боржником підприємницької діяльності, так і після припинення у боржника статусу підприємця та звернутися до суду в межах відповідної форми позовного провадження.

З огляду на викладене, враховуючи що приватне акціонерне товариство Василівкатепломережа звернулось до господарського суду Запорізької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з фізичної особи-підприємця Храпуна Олега Андрійовича, який з 18.01.18 припинив свою підприємницьку діяльність, заявлені вимоги про стягнення 1 598,47 грн. заборгованості за договором від 01.11.09 № 126 з боржника, як з фізичної особи-підприємця не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

З підстав викладених вище, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою приватного акціонерного товариства Василівкатепломережа від 12.07.21 № 233.

Судом роз`яснюється, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч. 1ст. 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч.2 ст. 153 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 12, 147, 148, 152-154, 175, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у видачі судового наказу за заявою приватного акціонерного товариства Василівкатепломережа від 12.07.21 № 233.

2. Копію цієї ухвали надіслати заявнику.

Ухвала суду, відповідно до ст. 235 ГПК України, набирає законної сили з дня її підписання 22.07.21 та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя В.Л. Корсун