Справа № 909/602/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2021 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Назарчук І. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранітгруп Україна"

(вул. Дегтярівська, буд. 21 ЛІТЕРА А, офіс 107, м. Київ, 04119)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дріада Ріал Істейт"

(вул. УЧАСТОК ЩИВКИ, буд. 2/24, с. Поляниця, м. Яремче,

Івано-Франківська область, 78593)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНІТГРУПП"

(вул. Ольжича, буд. 27/22, офіс 3/1, м. Київ, Шевченківський район, 04060)

про стягнення заборгованості в розмірі 222 260, 46 гривень за договором поставки № 21/03-18 від 21.03.2018, з яких: 194 647, 66 гривень - сума індексу інфляції, 27 545, 28 гривень - 3 % річних, 67, 52 гривень - пеня,

за участі:

представники сторін в судове засідання не з`явилися.

В С Т А Н О В И В:

1. Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

2. Рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

3. За результатами розгляду справи суд бере до уваги таке.

І. СУТЬ СПОРУ

4. У червні 2021 року до Господарського суду Івано-Франківської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранітгруп Україна" із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дріада Ріал Істейт" про стягнення заборгованості в розмірі 222 260, 46 гривень за договором поставки № 21/03-18 від 21.03.2018, з яких: 194 647, 66 гривень - сума індексу інфляції, 27 545, 28 гривень - 3 % річних, 67, 52 гривень - пеня. Позивачем у позовній заяві вказано третю особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранітгрупп", однак не вказано на якій підставі третю особу належить залучити до участі у справі та не зазначено на стороні позивача або відповідача третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, може вступити у справу.

ІІ. ВИРІШЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ПИТАНЬ ПІД ЧАС РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

5. 24.06.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи; розгляд справи по суті призначив на 20.07.2021; зобов`язав сторони подати заяви по суті спору, зокрема: позивачу подати суду заяву про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, відповідачу встановив 15-денний строк з моменту вручення ухвали суду для подачі відзиву на позов.

6. 19.07.2021 за вх. № 11901/21 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача. У поданій заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранітгруп Україна" просить залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАНІТГРУПП" (вул. Ольжича, буд. 27/22, офіс 3/1, м. Київ, Шевченківський район, 04060).

7. 19.07.2021 за вх. № 11189/21 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява, в якій останній просить суд справу № 909/602/21 призначену на 20.07.2021 о 10 год. 00 хв., у разі неприбуття представника позивача слухати без його участі.

8. В судове засідання 20.07.2021 представник позивача не з`явився.

9. Представник відповідача 20.07.2021 в судове засідання не з`явився.

10. Про дату, час та місце судового засідання у справі відповідач належним чином повідомлявся ухвалою суду від 24.06.2021, яка направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, рекомендованим листом з повідомленням про вручення за № 150. Згідно трекінгу з офіційного сайту Укрпошти поштове відправлення № 150 станом на 20.07.2021 знаходиться у точці видачі/доставки в с. Поляниця з 01.07.2021.

11. Суд відзначає, що вказаний лист було направлено за офіційною адресою місцезнаходження відповідача, яка міститься у ЄДР, та надавалась до ЄДР самим відповідачем, а відтак, неотримання відповідачем поштового відправлення за вказаною ним самим адресою є свідомим діянням (бездіяльністю) самого відповідача, тому всі несприятливі наслідки такого неотримання покладаються на нього самого.

12. В силу положення пунктів 3 - 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

13. У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

14. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

15. Згідно із частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

16. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

17. Враховуючи наведене, Господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду від 24.06.2021 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

18. Ухвалою суду від 20.07.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранітгруп Україна" (від 19.07.2021 за вх. № 11901/21) про залучення третьої особи задоволено, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАНІТГРУПП".

19. Пунктом 1 частини 1 статті 178 Господарського процесуального кодексу України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

20. Статтею 251 Господарського процесуального кодексу України визначено особливості подання заяв по суті у спрощеному позовному провадженні, зокрема частиною 1 цієї статті вказано, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

21. Станом на 20.07.2021 відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, свої пояснення стосовно позову до суду не подав.

22. Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

23. Водночас, як визначено в частині 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

24. Також суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України).

25. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14 та від 02.06.2021 у справі № 904/7905/16.

26. Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

27. Відповідно до частини 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

28. Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

ІIІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

29. Позиція позивача. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань, які виникли на підставі Договору поставки від 21.03.2018 № 21/03-18, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНІТГРУПП" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дріада Ріал Істейт", що призвело до виникнення боргу у розмірі 655 247, 35 гривень. Водночас, позивач набув, відповідно до умов Договору про відступлення права вимоги від 20.06.2019 № 20/06-19, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНІТГРУПП" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранітгруп Україна", право отримувати від відповідача виконання грошових зобов`язань за вищевказаним Договором поставки в розмірі 605 247, 35 гривень. Відтак, у зв`язку з порушенням термінів розрахунку за Договором поставки від 21.03.2018 № 21/03-18, позивач на підставі пункту 6.2. Договору поставки та статті 625 Цивільного кодексу України нарахував відповідачу пеню, інфляційні втрати та 3 % річних. Позов просив задовольнити.

30. Позиція відповідача. Відзив на позов не подав, проти позову не заперечив.

IV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

31. 21.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНИТГРУПП", (надалі Постачальник), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дріада Ріал Істейт", (надалі - Покупець), було укладено Договір поставки № 21/03-18 (надалі Договір), відповідно до умов пункту 1.1. якого Постачальник зобов`язаний поставити щебінь гранітний, відсіву, суміші (надалі "Товар"), а Покупець - прийняти товар і оплатити його вартість на умовах, визначених цим Договором.

32. Пунктом 2.2. договору визначено, що поставка Товару Постачальником здійснюється за попередньою заявкою Покупця, в якій повинно бути вказано Покупцем назву, вид та кількість відповідної партії Товару, а також реквізити, необхідні для оформлення Постачальником відвантаження Товару Укрзалізниці, а саме: назву вантажоодержувача, станцію призначення, код станції, код вантажоодержувача, його поштова адреса та код в ЄДРПОУ.

33. Згідно з пунктом 2.6. договору, датою поставки вважається дата штампу, поставленого в залізничній накладній на станції відправлення.

34. Відповідно до пункту 2.10. договору, право власності на Товар (на кожну окрему партію) переходить до Покупця одразу після прийомки на ж/д станції Покупця.

35. Пунктом 3.1. договору встановлено, що ціна договору не обмежується Сторонами і дорівнює загальній сумі поставленого товару протягом терміну дії цього договору відповідно до всіх підписаних видаткових накладних. Ціна Товару - договірна, узгоджується Сторонами в Специфікаціях. Підписані уповноваженими представниками Сторін Специфікації є невід`ємною частиною даного Договору. Сторони можуть погоджувати ціну на Товар також шляхом укладення додаткової угоди (додатків) до Договору.

36. Як встановлено умовами п. 4.1. договору, покупець зобов`язаний оплачувати Товар згідно даного Договору на умовах 75 % попередньої оплати за певну партію Товару, відповідного виставленого рахунку-фактури, останні 25 % сплачуються після прибуття партії вагонів на станцію призначення зазначеної в заявці Покупця.

37. Відповідно до пункту 6.1. договору, сторони несуть відповідальність за порушення своїх зобов`язань за Договором у повному об`ємі, згідно з діючим законодавством України. Винна Сторона зобов`язана відшкодувати іншій Стороні завдані невиконанням чи неналежним виконанням зобов`язань за даним Договором збитки (в т.ч. упущену вигоду).

38. У разі порушення Покупцем передбачених Договором термінів оплати товару Покупець сплачує пеню за кожний прострочений день у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в кожний період, за який стягується пеня, від несвоєчасно сплаченої суми, але не більше 0, 01 % в день (п. 6.2. договору).

39. Усі спори та суперечки, що виникли з даного Договору, за можливості підлягають вирішенню шляхом переговорів, а при неможливості вирішенні їх шляхом переговорів розглядаються у господарському суді, відповідно до чинного законодавства України (п. 6.3. договору).

40. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31.12.2018 (включно), але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами обов`язків, що виникли по даному Договору. Про продовження строку дії договору Сторони укладають додаткову угоду до цього Договору (п. 8.1. договору).

41. Пунктом 8.2. договору визначено, що закінчення строку дії Договору або розірвання Договору не звільняє Сторін від остаточного виконання прийнятого до виконання зобов`язання та від відповідальності за порушення умов Договору.

42. Згідно з пунктом 9.8. договору, відступлення права вимоги (передання кредитором своїх прав за цим Договором іншій особі) допускається лише за умови отримання письмової згоди на це від іншої Сторони.

43. Постачальник виконав умови Договору та поставив товар Покупцю на загальну суму 3 620 000, 00 гривень.

44. Як встановлено з матеріалів позовної заяви, Покупець не виконав у повному обсязі умови Договору в частині повного розрахунку за товар, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 655 247, 35 гривень.

45. Як стверджує позивач у своїй позовній заяві, Постачальник неодноразово проводив перемовини з Покупцем з приводу погашення існуючої заборгованості. Проте, жодних результатів досягнуто не було, Покупець постійно відмовлявся від виконання своїх зобов`язань.

46. 14.05.2019 Покупець перерахував на рахунки Постачальника грошові кошти в розмірі 50 000, 00 гривень.

47. 30.05.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНИТГРУПП" на адресу ТОВ "Дріада Ріал Істейт" було направлено претензію за вих. № 3005-1 щодо надання відповіді про причини невиконання умов Договору поставки та виниклої заборгованості, а також про шляхи та умови виконання зобов`язань. Проте, Покупець відповідь не надіслав.

48. Оскільки борг за поставку товару зменшився лише на суму 50 000, 00 гривень, Постачальник був вимушений відступити право вимоги, та 20.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНИТГРУПП" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранітгруп Україна" було укладено Договір про відступлення права вимоги № 20/06-19.

49. Відповідно до умов вказаного Договору, ТОВ "Гранітгруп Україна" набуло права вимоги до ТОВ "Дріада Ріал Істейт" заборгованості в розмірі 605 247, 35 гривень.

50. Того ж дня, 20.06.2019 первісний кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАНИТГРУПП" повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "Дріада Ріал Істейт" про відступлення права вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранітгруп Україна".

51. 11.07.2019 ТОВ "Дріада Ріал Істейт" повідомило ТОВ "Гранітгруп Україна" про те, що лист щодо відступлення права вимоги розглянутий та Покупець не має заперечень щодо умов укладеного Договору.

52. 17.07.2019 ТОВ "Дріада Ріал Істейт" перерахувало на рахунки ТОВ "Гранітгруп Україна" грошові кошти в розмірі 150 000, 00 гривень.

53. 05.09.2019 ТОВ "Дріада Ріал Істейт" перерахувало на рахунки ТОВ "Гранітгруп Україна" грошові кошти в розмірі 300 000, 00 гривень.

54. 15.11.2019 на адресу ТОВ "Дріада Ріал Істейт" позивачем було направлено претензію, відповідно до якої, сума боргу складала 155 246, 59 гривень. Разом із вказаною сумою заборгованості також було зазначено про необхідність сплати штрафних санкцій, які складаються з суми інфляції в розмірі 194 647, 66 гривень, три відсотки річних в розмірі 27 545, 28 гривень та пеня в розмірі 67, 52 гривень.

55. 21.12.2019 ТОВ "Дріада Ріал Істейт" перерахувало на рахунки ТОВ "Гранітгруп Україна" грошові кошти в розмірі 155 246, 59 гривень.

56. Станом на час подання позову, ТОВ "Дріада Ріал Істейт" не виконало зобов`язань та не сплатило на користь позивача штрафні санкції в загальній сумі 222 260, 46 гривень.

57. Вказані обставини стали підставою звернення позивача з цим позовом до суду.

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

58. Укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНІТГРУПП" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дріада Ріал Істейт" договір від 21.03.2018 № 21/03-18 є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

59. Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

60. Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

61. Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

62. Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

63. Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

64. Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

65. Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

66. Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНІТГРУПП" поставлено відповідачу товар за Договором поставки від 21.03.2018 № 21/03-18, згідно видаткових накладних: від 02.07.2018 № 37 на суму 168 861, 88 гривень, від 13.07.2018 № 39 на суму 182 199, 76 гривень, від 15.07.2018 № 40 на суму 172 968, 59 гривень, від 13.08.2018 № 46 на суму 160 006, 50 гривень. Що також підтверджується долученими до матеріалів справи копіями перевізних документів (накладних) за формою, наведеною у додатку 1 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138).

67. Згідно з пунктами 4.1. - 4.4. договору поставки від 21.03.2018 № 21/03-18, Покупець зобов`язаний оплачувати Товар згідно даного Договору на умовах 75 % попередньої оплати за певну партію Товару, відповідного виставленого рахунку-фактури, останні 25 % сплачуються після прибуття партії вагонів на станцію призначення зазначеної в заявці Покупця. Сторони домовились, що Покупець має право здійснювати авансові платежі по даному договору. Після здійснення оплати Покупцем, ціна на оплачений Товар не змінюється. Форма оплати: безготівковий розрахунок.

68. Відповідно до частин 1 - 3 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

69. Відповідно до накладних Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАНІТГРУПП" здійснювало поставки товару Товариству з обмеженою відповідальністю "Дріада Ріал Істейт", згідно договору поставки від 21.03.2018 № 21/03-18 з 01.07.2018 по 13.08.2018 на загальну суму 684 036, 73 гривень.

70. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

71. Приписами статті 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

72. 20.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНИТГРУПП" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранітгруп Україна" було укладено Договір про відступлення права вимоги № 20/06-19, за яким позивач набув право отримувати від відповідача виконання грошових зобов`язань за Договором поставки від 21.03.2018 № 21/03-18 в розмірі 605 247, 35 гривень.

73. Таким чином, у зв`язку з укладенням між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНИТГРУПП" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранітгруп Україна" Договору про відступлення права вимоги № 20/06-19 від 20.06.2019, відбулась заміна сторони у матеріальних правовідносинах (відбувся перехід прав вимоги), а саме відбулась заміна кредитора у зобов`язанні зі сплати відповідачем заборгованості в розмірі 605 247, 35 гривень - з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНИТГРУПП" (Первісний кредитор) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранітгруп Україна" (Новий кредитор).

74. Судом встановлено, що відповідач згідно з умовами Договору поставки від 21.03.2018 № 21/03-18, зобов`язаний оплатити поставлений товар після прибуття партії вагонів на станцію призначення зазначеної в заявці Покупця. Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, обов`язку зі сплати вартості отриманого товару відповідачем у повному обсязі виконано не було, у зв`язку із чим, за відповідачем станом на 20.06.2019 обліковувалась заборгованість в розмірі 605 247, 35 гривень.

75. Відтак, у зв`язку з порушенням термінів розрахунку за Договором поставки від 21.03.2018 № 21/03-18, позивач на підставі пункту 6.2. вказаного Договору та статті 625 Цивільного кодексу України нарахував відповідачу пеню, інфляційні втрати та 3 % річних.

76. Як було роз`яснено у п. 1 оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.04.2013 за № 01-06/767/2013 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", що строк виконання грошового зобов`язання, що випливає з правовідносин купівлі-продажу та поставки, встановлений спеціальною нормою статті 692 ЦК України, та не може ставитися в залежність від звернення кредитора до боржника з вимогою в порядку частини другої статті 530 ЦК України.

77. Таким чином, оскільки відповідач прийняв поставлений Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНІТГРУПП" товар, він був зобов`язаний оплатити товар після його прийняття, що відповідає положенням статті 692 Цивільного кодексу України.

78. Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

79. Пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

80. Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

81. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

82. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц вказано, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

83. У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 викладений правовий висновок про те, що при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003. Порядок індексації грошових коштів визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Постанови КМУ № 1078). При обчисленні інфляційних збитків за наступний період, до початкової заборгованості включається вартість грошей (боргу), яка визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній період.

84. У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця. Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці. Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: - час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; - час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується. Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає необхідності відступу від такого способу розрахунку інфляційних збитків у порядку статті 625 ЦК України, оскільки він не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при розрахунку інфляційних збитків.

85. Також суд звертає увагу, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.06.2021 у справі № 5023/10655/11).

86. Господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем) (п. 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

87. Отож взявши до відома вказані правові позиції та здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Законодавство" розрахунок індексу інфляції, суд встановив, що за вказані періоди сума інфляційних втрат становить:

- за період прострочення з липня 2018 по квітень 2019 на суму боргу 160 073, 47 гривень з урахуванням індексу інфляції 108, 8% становить 14 092, 06 гривень;

- за період прострочення з травня 2018 по липень 2019 на суму боргу 90 072, 50 гривень з урахуванням індексу інфляції 99, 59 % становить 364, 50 гривень;

- за період прострочення з липня 2018 по липень 2019 на суму боргу 182 199, 76 гривень з урахуванням індексу інфляції 108, 36 % становить 15 237, 71 гривень;

- за період прострочення за серпень 2019 на суму боргу 122 271, 50 гривень з урахуванням індексу інфляції 99, 7 % становить 366, 81 гривень;

- за період прострочення з серпня 2018 по серпень 2019 на суму боргу 172 968, 59 гривень з урахуванням індексу інфляції 108, 8 % становить 15 220, 72 гривень;

- за період прострочення з серпня 2018 по серпень 2019 на суму боргу 160 006, 50 гривень з урахуванням індексу інфляції 108, 8 % становить 14 080, 09 гривень;

- за період прострочення з вересня 2019 по жовтень 2019 на суму боргу 155 246, 59 гривень з урахуванням індексу інфляції 101, 4 % становить 2 181, 06 гривень.

88. Відтак, з відповідача на користь позивача до стягнення підлягає 60 080, 33 гривень інфляційних втрат. В частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 134 567, 33 гривень слід відмовити.

89. Водночас, судом за допомогою інформаційно-пошукової системи "Законодавство" здійснено власний перерахунок трьох відсотків річних згідно якого:

- три відсотки річних за період з 03.07.2018 по 25.04.2019 (296 днів прострочення) на суму 160 073, 47 гривень становлять 3 894, 39 гривень;

- три відсотки річних за період з 25.04.2019 по 14.05.2019 (19 днів прострочення) на суму 140 072, 50 гривень становлять 218, 74 гривень;

- три відсотки річних за період з 14.05.2019 по 17.07.2019 (64 дні прострочення) на суму 90 072, 50 гривень становлять 473, 81 гривень;

- три відсотки річних за період з 14.07.2018 по 17.07.2019 (368 днів прострочення) на суму 182 199, 76 гривень становлять 5 510, 92 гривень;

- три відсотки річних за період з 17.07.2019 по 05.09.2019 (50 днів прострочення) на суму 122 271, 50 гривень становлять 502, 49 гривень;

- три відсотки річних за період з 16.07.2018 по 05.09.2019 (416 днів прострочення) на суму 172 968, 59 гривень становлять 5 914, 10 гривень;

- три відсотки річних за період з 14.08.2018 по 05.09.2019 (387 днів прострочення) на суму 160 006, 50 гривень становлять 5 089, 52 гривень;

- три відсотки річних за період з 05.09.2019 по 15.11.2019 (71 день прострочення) на суму 155 246, 59 гривень становлять 905, 96 гривень.

90. Отже розрахунок позивача є арифметично неточним, оскільки при обчисленні позивачем враховано більшу кількість днів прострочення у періодах, аніж повинна бути, що призвело до нарахування більшої суми трьох відсотків річних.

91. Таким чином з відповідача на користь позивача до стягнення підлягають три відсотки річних в сумі 22 509, 93 гривень. В частині стягнення трьох відсотків річних у розмірі 5 035, 35 гривень слід відмовити.

92. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

93. Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

94. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

95. Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

96. У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Так, частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

97. Пунктами 6.1, 6.2. Договору поставки від 21.03.2018 № 21/03-18 визначено, що сторони несуть відповідальність за порушення своїх зобов`язань за Договором у повному об`ємі, згідно з діючим законодавством України. Винна Сторона зобов`язана відшкодувати іншій Стороні завдані невиконанням чи неналежним виконанням зобов`язань за даним Договором збитки (в т.ч. упущену вигоду). У разі порушення Покупцем передбачених Договором термінів оплати товару Покупець сплачує пеню за кожний прострочений день у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в кожний період, за який стягується пеня, від несвоєчасно сплаченої суми, але не більше 0, 01 % в день.

98. Водночас, згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

99. Приписами статті 14 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

100. Перевіривши розрахунок позивача, не виходячи при цьому за межі визначених позивачем періодів прострочення, судом встановлено, що сума пені є значно більшою аніж заявлена позивачем до стягнення сума 67, 52 гривень, однак суд не має права виходити за межі позовних вимог.

101. З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце порушення виконання грошового зобов`язання, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені розмірі 67, 52 гривні є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

102. Відповідно до частин 1 - 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

103. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17 та від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18.

104. Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

105. Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

106. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування (частина 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

107. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

108. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Висновок суду.

109. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Судові витрати.

110. За подання позову сплачено судовий збір у розмірі 3 333, 91 гривень (платіжне доручення від 14.06.2012 № 253)

111. Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір в розмірі 2 094, 03 гривень залишається за позивачем, а судовий збір в розмірі 1 239, 88 гривень покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 86, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранітгруп Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дріада Ріал Істейт", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНІТГРУПП" про стягнення заборгованості в розмірі 222 260, 46 гривень за договором поставки № 21/03-18 від 21.03.2018, з яких: 194 647, 66 гривень - сума індексу інфляції, 27 545, 28 гривень - 3 % річних, 67, 52 гривень - пеня задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дріада Ріал Істейт" (УЧАСТОК ЩИВКИ, буд. 2/24, с. Поляниця, м. Яремче, Івано-Франківська область, 78593; ідентифікаційний код: 38006889) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранітгруп Україна" (вул. Дегтярівська, буд. 21 ЛІТЕРА А, офіс 107, м. Київ, 04119; ідентифікаційний код: 42396827) - 82 657, 78 гривень (вісімдесят дві тисячі шістсот п`ятдесят сім гривень сімдесят вісім копійок), з яких: 67, 52 гривень - пеня, 60 080, 33 гривень - інфляційні втрати, 22 509, 93 гривень - три відсотки річних, а також 1 239, 88 гривень (одну тисячу двісті тридцять дев`ять гривень вісімдесят вісім копійок) судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. В частині стягнення 134 567, 33 гривень інфляційних втрат та 5 035, 35 гривень трьох відсотків річних - відмовити.

5. Судовий збір в розмірі 2 094, 03 гривень залишити за позивачем.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

8. Повний текст рішення складено 22.07.2021.

Суддя В. В. Михайлишин