УХВАЛА

23 липня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/12722/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковський О.В. - головуючий, Огороднік К.М., Погребняк В.Я.

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби у місті Києві

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2021

та ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.09.2020

у справі № 910/12722/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Про-Діфенс"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2021, поштовою кореспонденцією, на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 у справі №910/12722/19 в порядку статей 286-288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/12722/19 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Васьковський О.В., суддя - Огороднік К.М., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 02.06.2021.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 червня 2021 року відмовлено Головному управлінню Державної податкової служби у місті Києві у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 у справі №910/12722/19, касаційну скаргу залишено без руху, надано Головному управлінню Державної податкової служби у місті Києві строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а саме: сплатити судовий збір у розмірі 2270,00 грн, зазначити підстави касаційного оскарження, відповідно до приписів пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України, звернутись до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку навівши підстави для поновлення строку.

Ухвалу Суду від 15 червня 2021 року скаржником отримано 22 червня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Головне управління Державної податкової служби у місті Києві 01.07.2021 (відповідно до відмітки на поштовому конверті) звернулося із заявою про усунення недоліків касаційної скарги. На виконання вимог вказаної ухвали скаржником надано суду уточнюючу касаційну скаргу, оригінал платіжного доручення про сплату судового збору та подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

У клопотанні Головне управління Державної податкової служби у місті Києві обґрунтовує підстави для поновлення строку на касаційне оскарження тим, що вперше касаційну скаргу було подано в строк, у відповідності до положень частини другої статті 288 ГПК України; ухвалою Верховного Суду від 22.04.2021 повернуто касаційну скаргу скаржнику без розгляду разом з доданими до неї матеріалами, з мотивів неусунення недоліків касаційної скарги. Скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки повернення касаційної скарги не позбавляє скаржника права повторно звернутися до суду касаційної інстанції з відповідною скаргою.

Колегія суддів зауважує, що зазначена причина не визнається судом поважною та не може вважатися такою, що дійсно перешкоджала зверненню з касаційною скаргою у передбачений законом строк, оскільки скаржнику вже надавався строк для усунення недоліків, він був обізнаний щодо необхідності їх усунення, при цьому своїм правом на усунення недоліків скористався лише частково. Вказані обставини свідчать про невжиття скаржником всіх необхідних заходів для дотримання вимог процесуального законодавства, встановлених для звернення з касаційною скаргою в межах передбаченого законом строку.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенцї про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Суд зазначає, що клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Скаржником не наведено жодних переконливих аргументів, які б свідчили про наявність особливих та непереборних обставин, що перешкоджали повністю усунути недоліки вперше поданої касаційної скарги.

Суд вдруге звертає увагу, що посилання скаржника на те, що вперше касаційну скаргу було подано в строк, встановлений частиною 2 статті 288 ГПК України, доказів про дату отримання копії ухвали Верховного Суду від 22.04.2021 про повернення касаційної скарги без розгляду у зв`язку з неусуненням недоліків суду не надано, і тільки 17.05.2021 касаційну скаргу було подано повторно з тими ж недоліками, не визнається судом поважною причиною та не може вважатися такою, що дійсно перешкоджала зверненню з касаційною скаргою у передбачений законом строк. При залишенні вперше касаційної скарги без руху, скаржнику було надано строк для усунення недоліків, проте своїм правом на усунення недоліків не скористався, що свідчить про невжиття скаржником всіх необхідних заходів для дотримання вимог процесуального законодавства.

Зважаючи на викладене, суд касаційної інстанції зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи із поважності причин пропуску строку. У цьому випадку обставин, які б об`єктивно перешкоджали скаржникові реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну, не вбачається, а підстави, наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, не є поважними та об`єктивно непереборними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, оскільки залежали від самого скаржника.

Згідно із частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про існування підстав для відмови у відкритті касаційного провадження у справі №910/12722/19 за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки підстави, зазначенні скаржником в клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, є неповажними.

Керуючись статтями 234, 235, пунктом 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 у справі №910/12722/19.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 у справі №910/12722/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Васьковський

Судді К.М. Огороднік

В.Я. Погребняк