22.07.2021Справа № 910/6604/21
За позовом Приватного підприємства "Клінінг-Про" (м. Львів)
до Державного підприємства "Готельний комплекс "Київ" управління справами апарату Верховної Ради України" (м. Київ)
про стягнення 40.382,49 грн
Суддя Ващенко Т.М.
Секретар судового засідання Шаповалов А.М.
Представники сторін: не викликались
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне підприємство "Клінінг-Про" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Готельний комплекс "Київ" управління справами апарату Верховної Ради України" про стягнення 40.382,49 грн, з яких: 34.707,89 грн основного боргу, 2.047,56 грн пені, 979,51 грн 3% річних, 2.647,53 грн інфляційних втрат.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору про надання послуг № 280519 від 31.05.19.
Також в позовній заяві позивачем наведено орієнтовний розмір судових витрат: 8.000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та судовий збір.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.21. відкрито провадження у справі № 910/6604/21.
07.06.21. позивачем подано письмові пояснення в яких позивач вказав, що обґрунтований розрахунок витрат на професійну правничу допомогу та підтвердження такого розрахунку буде надано позивачем протягом 5 робочих днів з моменту проголошення судового рішення в даній справі.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.07.21. у справі № 910/6604/21:

- закрито провадження у справі № 910/6604/21 в частині вимог про стягнення 10.707 (десять тисяч сімсот сім) грн 90 коп. основного боргу;

- в частині вимог про стягнення 24.000,00 грн основного боргу, 2.047,56 грн пені, 979,51 грн 3% річних, 2.647,53 грн інфляційних втрат позов задоволено частково;

- стягнуто з Державного підприємства "Готельний комплекс "Київ" управління справами апарату Верховної Ради України" (02021, м. Київ, вул. Грушевського, 26/1; ідентифікаційний код 03539018) на користь Приватного підприємства "Клінінг-Про" (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 37, п`ятий поверх; ідентифікаційний код 35047973) 24.000 (двадцять чотири тисячі) грн 00 коп. основного боргу, 2.461 (дві тисячі чотириста шістдесят одну) грн 46 коп. інфляційних втрат, 854 (вісімсот п`ятдесят чотири) грн 34 коп. 3% річних, 1.046 (одну тисячу сорок шість) 90 коп. пені, 2.196 (дві тисячі сто дев`яносто шість) грн 23 коп. судового збору.

- в іншій частині в позові відмовлено.

13.07.21. та 19.07.21. позивачем подано документи в підтвердження розрахунку на професійну правничу допомогу:

- оригінал акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 13.07.21. на суму 8.000,00 грн

- рахунок № 1 від 13.07.21. на суму 8.000,00 грн

- квитанцію до прибуткового касового ордера № 13107-Ю від 13.07.21. на суму 8.000,00 грн;

- договір про надання правової (професійної правничої допомоги) № 1/04-Ю від 01.04.21.

Положеннями ст. 221 ГПК України унормовано наступне.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

5. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені. (ст. 244 ГПК України).

Приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Так, за умовами частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Як було вказано вище, позивачем було викладено орієнтовний розрахунок понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8.000,00 грн, а також повідомлено, що докази на підтвердження розміру означених судових витрат, фактично понесених відповідачем у цій справі, будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У подальшому, в установлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України строк позивачем було подано докази на підтвердження розміру витрат на оплату послуг адвоката.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

До стягнення позивачем за рахунок відповідача заявлені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8.000,00 грн на підставі: акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 13.07.21. на суму 8.000,00 грн, рахунку № 1 від 13.07.21. на суму 8.000,00 грн, квитанції до прибуткового касового ордера № 13107-Ю від 13.07.21. на суму 8.000,00 грн, договору про надання правової (професійної правничої допомоги) № 1/04-Ю від 01.04.21.

Враховуючи всі матеріали справи № 910/6604/21, якість поданих позивачем процесуальних документів, доказове наповнення матеріалів справи та їх об`єм, ціну позову, у суду наявні підстави вважати, що заявлена до відшкодування сума гонорару у розмірі 8.000,00 грн є співмірною та обґрунтованою фактично наданим послугам, а тому здійснюючи розподіл понесених понесених судових витрат на оплату професійної правничої допомоги з урахуванням принципу їх розумності суд вважає обґрунтованим стягнути означену суму з відповідача на користь позивача.

Таким чином, суд визнає обґрунтованими та документально підтвердженими витратами на професійну правничу допомогу в розмірі 8.000,00 грн, які і належить стягнути з відповідача, а заява про ухвалення додаткового рішення по справі № 910/6604/21 задовольняється повністю.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Державного підприємства "Готельний комплекс "Київ" управління справами апарату Верховної Ради України" (02021, м. Київ, вул. Грушевського, 26/1; ідентифікаційний код 03539018) на користь Приватного підприємства "Клінінг-Про" (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 37, п`ятий поверх; ідентифікаційний код 35047973) 8.000 (вісім тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

2. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя Т.М.Ващенко