ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.07.2021 справа № 914/1354/21
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІК Енергозберігаючі технології 2010», м. Київ,
до відповідача: Яворівської квартирно експлуатаційної частини (району), м. Яворів Яворівського району Львівської області,
про: стягнення заборгованості в розмірі 49501,20 грн
Суддя Н.Є.Березяк
Секретар судового засідання А.П. Полянський
За участю представників сторін:
від позивача: С.М. Когут представник;
від відповідача: О.О. Переходенко представник.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІК Енергозберігаючі технології 2010» до Яворівської квартирно експлуатаційної частини (району) про стягнення заборгованості в розмірі 49501,20 грн.
Ухвалою суду від 24.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 14.06.2021. В судовому засіданні 14.06.2021 оголошено перерву до 26.07.2021.
В судових засіданнях представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задоволити. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовував неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №160 від 26.06.2020 щодо своєчасної та повної оплати вартості виконаних робіт.
В судових засіданнях представник відповідача проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог відповідач зазначив про те, що дана заборгованість виникла не з вини Яворівської КЕЧ (району), так як, згідно ст. 15 Закону України «Про Збройні Сили України» фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Яворівська КЕЧ району являється бюджетною установою, тому і фінансується виключно за бюджетні кошти.
В судовому засіданні 26.07.2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Суд, заслухавши представників сторін, присутніх в судовому засіданні, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2020 році між ТОВ «ІК Енергозберігаючі технології 2010» (далі по тексту - Виконавець, Позивач) та Яворівською квартирно-експлуатаційною частиною (району) (далі по тексту - Замовник, Відповідач) було укладено Договір № 160 (далі по тексту - Договір № 160).
Згідно з п. 1.1. Договору, Замовник доручив, а Виконавець зобов`язався виконати таки послуги: Послуги по виконанню аварійно-відновлювальних робіт, а саме: гідродинамічне очищення трубопроводів госпфекальної каналізації, загальною довжиною 207 метрів та 9 шт. колодязів за адресою: «Яворівський військовий полігон». З них на території в/ч А-4150 військового містечка № 21 «Старий штаб» діаметром 200 мм 42 метри 2 колодязів та на території військового містечка № 32 «Центральне» діаметром 150 мм 165 метрів і 7 колодязів відповідно.
У відповідності з пунктом 3.1. Договору № 160 за надання послуг згідно п. 1.1. Договору № 160 Замовник сплачує Виконавцю суму, яка буде обумовлена Актом здачі прийняття-наданих послуг.
Пунктом 3.2. Договору № 160 встановлено, що оплата здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту підписання обома сторонами акту здачі-приймання наданих послуг у безготівковій формі шляхом перерахування Замовником коштів на поточний рахунок Виконавця.
Позивач виконав взяте на себе зобов`язання по Договору, що як вбачається з долученого до матеріалів справи Акту приймання будівельних робіт (№ КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних робіт (№ КБ-3) на загальну вартість 49 501,20 грн, було погоджено, підписано та скріплено печатками, зокрема, відповідачем - 28.06.2020.
Як вбачається з матеріалів справи, доказів оплати відповідачем виконаних робіт не надано.
Зважаючи на існування боргу у відповідача перед позивачем за неналежне виконання умог договору, позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача наявного боргу в розмірі 49501,20 грн.
Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані та такі що підлягають до задоволення.
При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.
Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів.
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором підряду.
Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.
Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач роботи за Договором виконав на загальну суму 49501,20 грн, що підтверджується підписаним відповідачем 28.06.2020 Акту прийням виконаних будівельних робіт та Довідки про вартість виконаних робіт (№ КБ-3) на загальну вартість 49 501,20 грн.
Разом з тим докази оплати виконаних робіт за Договором, в матеріалах справи відсутні, відтак, у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 49501,20 грн.
Зважаючи на наведене, оскільки відповідач не довів перед судом належного виконання взятого на себе зобов`язання щодо оплати вартості робіт за договором у повному розмірі і не спростував факту надання таких робіт, то вимоги позивача про стягнення з відповідача 49501,20 грн вартості виконаних робіт підлягають до задоволення в повному обсязі.
У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.
Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
У відповідності до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення бставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статті 129 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відтак, приймаючи до уваги вищезазначене, з огляду на положення ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у у розмірі 2270,00 грн.
З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити в повному обсязі.
2. Стягнути з Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) (81000, Львівська область, Яворівський район, місто Яворів, вул. Львівська, будинок 19; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІК Енергозберігаючі технології 2010» (01133, м. Київ, пров. Лабораторний, 1, к. 242; ) заборгованість в розмірі 49501,20 грн та 2270,00 грн судового збору.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду впорядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 28.07.2021.

Суддя Н.Є. Березяк