ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

22.07.2021м. ДніпроСправа № 904/4976/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ ЧЕРНЕНКО", 27400, Кіровоградська область, м.Знам`янка, вул.Дмитрівська, буд.48,

до Фермерського господарства "ПЛАЙ", 51473, Дніпропетровська область, Павлоградський район, село Межиріч, вул.Сонячна, буд.126,

про стягнення заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних

Суддя Панна С.П.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Биструшкін О.С.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФГ ЧЕРНЕНКО" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Фермерського господарства "ПЛАЙ", 51473, Дніпропетровська область, Павлоградський район, село Межиріч, вул.Сонячна, буд.126, про стягнення 684 515,93грн., з яких основний борг у сумі 599 987,10грн., інфляційні втрати у розмір 60 068,81грн. та 3 % річних у розмірі 24 460,02грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання оплатити поставлений товар (соняшник).

Ухвалою суду від 24.05.2021р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.06.2021р.

08.06.2021р. до суду від позивача надійшла заява про забезпечення доказів.

10.06.2021р. до суду від відповідача надійшли пояснення по суті спору.

10.06.2021р. до Господарського суду від відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду.

У судове засідання 10.06.2021р. з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився.

Ухвалою суду від 10.06.2021р. відкладено підготовче засідання по справі на 22.06.2021р.

15.06.2021р. до Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву.

15.06.2021р. до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив.

22.06.2021р. до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів.

22.06.2021р. до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшло клопотання про витребування оригіналу письмового доказу.

22.06.2021р. до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшла заява про виключення видаткової накладної із числа доказів.

22.06.2021р. до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшло клопотання про виклик свідків.

22.06.2021р. до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшло заперечення.

22.06.2021р. до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшла заява про долучення письмових доказів до матеріалів справи.

У судове засідання 22.06.2021р. з`явився представник позивача та представник відповідача.

22.06.2021р. підготовче засідання по справі відкладене на 22.07.2021р. о 10:00 год.

22.07.2021р. до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшло клопотання про зобов`язання позивача надати відповідь на запитання.

22.07.2021р. до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшла заява про винесення окремої ухвали з надсиланням її до відповідних правоохоронних органів за підвідомчістю.

22.07.2021р. до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшло клопотання про витребування інформації від позивача.

22.07.2021р. до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшло клопотання про долучення оригіналу письмового доказу до матеріалів справи.

У підготовче засідання 22.07.2021 з`явився представник відповідача, представник позивача у вказане засідання не з`явився, причин нез`явлення суду не повідомив.

Про день час та місце розгляду справи в розумінні Господарського процесуального кодексу України позивач був повідомлений належним чином.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника відповідача,

ВСТАНОВИВ:

Предметом спору по справі є стягнення заборгованості відповідача за поставлений позивачем товар (соняшник), 3% річних та інфляційних.

Позивач обґрунтовує свої вимоги фактом поставки Відповідачу товару, надаючи в якості доказів факту поставки видаткову накладну №37 від 27.12.2019 року та рахунок на оплату №37 від 27.12.2019 року.

У тексті вказаних видаткової накладної і рахунку зазначено, що поставка товару за накладною, а також виписка позивачем рахунку на оплату здійснювались на підставі договору №01/12 від 01.12.2019 року (далі по тексту Договір), копія якого була надана відповідачем разом із заявою про залишення позову без розгляду.

Договір в розділі 7 містить третейське застереження, згідно з яким всі спори, пов`язані з виконанням, неправомірним невиконанням цього договору, в тому числі спори про стягнення заборгованості за поставлений товар, про стягнення штрафних санкцій, 3% річних, інфляційних тощо, розглядаються третейським судом, склад якого сторони погодили в договорі.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Тому спір по даній справі підлягає під спори, на які розповсюджується це третейське застереження сторін.

Доводи позивача про те, що ТОВ «ФГ Черненко» ніколи не укладав договір №01/12 від 01.12.2019 та вважає його підробним, відхиляються судом з наступних підстав.

В матеріалах справи наявний оригінал Договору, який містить підпис представника позивача ОСОБА_1 як на останній сторінці Договору, так і на третейському застереженні сторін. ОСОБА_1 підписала Договір від імені позивача на підставі довіреності від 14.06.2018 року, копія якої долучена до матеріалів справи. Ця довіреність була чинною на момент підписання Договору, вона підписана директором ТОВ «ФГ Черненко» і скріплена печаткою підприємства. Доказів її скасування або визнання недійсною позивач не надав.

Відповідно до частини другої статті 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

З огляду на встановлені обставини справи, вбачається, що ОСОБА_1 як представник ТОВ «ФГ Черненко» була компетентним представником товариства, уповноваженим від його імені укладати і підписувати договори, включаючи третейські застереження.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що підписання Договору представником позивача підтверджується наявністю на останній сторінці договору та на третейському застереженні відтисків печаток позивача, як юридичної особи. Печатка відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин.

Враховуючи той факт, що позивач не довів фактів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, так само і не надав доказів звернення до правоохоронних органів у зв`язку з втратою чи викраденням печатки, обґрунтованим вбачається висновок про відсутність підстав вважати, що печатка товариства використовувалась проти волі позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 23.07.2019 року у справі №918/780/18.

Відповідно до статті 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

В силу приписів статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується.

Обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Тому Договір в цілому і третейське застереження зокрема, є підставою для виникнення відповідних прав та обов`язків сторін.

Крім того, суд звертає увагу звертає увагу на таке.

Навіть якщо припустити, що ОСОБА_1 підписала Договір з перевищенням повноважень або взагалі без повноважень від імені позивача, матеріали справи містять достатньо доказів подальшого схвалення позивачем цього Договору.

Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання (стаття 241 ЦК України).

Настання передбачених статтею 241 ЦК України наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено.

Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів та ін.).

Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.02.2021 року у справі №926/2308/19, від 10.04.2018 у справі №910/11079/17, від 02.04.2019 року у справі №904/2178/18, від 19.06.2019 року у справі №904/9795/16, від 01.10.2019 року у справі N910/8287/18, а також в абзаці першому пункту 3.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 року «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними».

В даному випадку доказами схвалення Договору з боку позивача є і два відтиски печатки позивача на Договорі, і підписання видаткової накладної №37 від 27.12.2019 року з посиланням на Договір, і виставлення рахунку на оплату №37 від 27.12.2019 року на підставі Договору.

Тому доводи позивача, що йому невідома особа, яка підписала Договір з боку ТОВ «ФГ Черненко», а також про те, що позивач цей Договір не підписував, не відповідають фактичним обставинам і спростовуються вищевикладеним.

Щодо доводу позивача про неможливість укладення договору №01/12 від 01.12.2019 року в неробочий день, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач у визначеній законом письмовій формі досягли згоди щодо всіх істотних умов Договору, який за своєю правовою природою є договором поставки, що містить третейське застереження сторін.

Чинне законодавство України не пов`язує факт укладеності договору з тим, в робочий чи в неробочий день сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору.

Укладення договору в неробочий день не є правовою підставою для визнання договору недійсним або для встановлення нікчемності цього договору.

Дата, зазначена як дата укладення договору є лише тим моментом, з якого згідно з домовленістю сторін діють відповідні права та обов`язки, встановлені цим договором.

Крім того, подальше виконання Договору є додатковим визнанням позивачем обов`язковості умов Договору для сторін.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач подав 10.06.2021до суду заяву про залишення позову без розгляду до початку розгляду справи по суті і до подання ним першої заяви щодо суті спору (першою заявою по суті спору відповідно до ч.2 ст. 161 ГПК України є відзив, поданий відповідачем 15.06.2021 року).

У вказаній заяві про залишення позову без розгляду відповідач заявив, що він заперечує проти вирішення спору, який розглядається по справі №904/4976/21, в господарському суді.

Згідно з положеннями пункту 7 ч. 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність залишення позову товариства з обмеженою відповідальністю «ФГ Черненко» без розгляду на підставі пункту 7 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись 2, 3, 20, 46, 73 - 79, 86, 91, 129, 130, 182, 226, 254-257 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без розгляду.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 22.07.2021.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений 23.07.2021

Суддя С.П. Панна