ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.07.2021р. Справа №905/694/21 (266/1603/21)

за позовом ОСОБА_1 , м.Маріуполь

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ", м.Маріуполь

про стягнення заборгованості із заробітної плати в розмірі 33103,66 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Ламановій А.В.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

В засіданні суду брали участь:

ОСОБА_1 , м.Маріуполь звернулась до суду із позовною заявою, в якій заявила про стягнення з відповідача, ТОВ "Азовський судноремонтний завод", заборгованості по заробітній платі у розмірі 33103,66 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м.Маріуполя від 23.03.2021р. у вказаній справі відкрито провадження призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом осіб.

Ухвалою Приморського районного суду м.Маріуполя від 09.04.2021р. задоволено клопотання позивача про витребування у відповідача довідки про розмір заборгованості ТОВ "СРЗ" по заробітній платі та належних до виплат ОСОБА_1 з зазначенням періоду заборгованості.

Ухвалою Приморського районного суду м.Маріуполя від 25.05.2021р. передано справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ" () про стягнення заборгованості по заробітній платі на розгляд господарському суду Донецької області (61022, м. Харків, пр. Науки, 5).

23.06.2021р. до господарського суду Донецької області надійшла справа №266/1603/21 (2/266/590/21).

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.06.2021р. встановлений єдиний унікальний номер судової справи №905/694/21 (266/1603/21), справу передано до провадження судді Левшиної Г.В. на підставі ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, у зв`язку з перебуванням у провадженні судді Левшиної Г.В. справи №905/694/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ", м.Маріуполь ().

Ухвалою від 29.06.2021р. відкрите провадження у справі №905/694/21 (266/1603/21); вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 28.07.2021р. об 11.00 год.

В судове засідання 28.07.2021р. сторони не з`явилися.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 87510, Донецька обл., м.Маріуполь, пр.Луніна, буд.2.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвалу суду про відкриття провадження у справі направлено відповідачу та отримано останнім 09.07.2021р.

Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.

Таким чином, оскільки в ході розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст.42 Господарського процесуального кодексу України, суд згідно із ст.165 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе розглянути справу про суті заявлених вимог.

Розглянувши у судовому засіданні 28.07.2021р. позовну заяву та додані до неї матеріали, дослідивши подані сторонами документи, за результатами оцінки матеріалів справи, суд встановив:

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За приписом ст.21 Закону України "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (справа "Суханов та Ільченко проти України") "майно" може являти собою "існуюче майно" або засоби, включаючи "право вимоги" відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні "законне сподівання"/"правомірне очікування" стосовно ефективного здійснення права власності.

Згідно ст.ст.115,116 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Як встановлено, ОСОБА_1 працювала в Товаристві з обмеженою відповідальністю "СРЗ" на посаді інженера-технолога технологічної групи технічного відділу дирекції з виробництва.

Згідно з розрахунковим листом табельний №19857 за січень 2021р. на кінець місяця заборгованість із заробітної плати дорівнює 33103,66 грн.

Відповідачем вказані обставини не спростовані, всупереч вимог ст.ст.13, 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказів перерахування позивачу заробітної плати не надано.

Частиною 2 ст.233 КЗпП України передбачено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ" заборгованості із заробітної плати в сумі 33103,66 грн. підлягають задоволенню.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. ст.ст.13, 74, 76-79, 86, 91, 120, 129, 165, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , м.Маріуполь до Товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ", м.Маріуполь про стягнення заборгованості із заробітної плати в сумі 33103,66 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ" (87510 м.Маріуполь, пр.Луніна, буд.2, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 ) заборгованість із заробітної плати в сумі 33103,66 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ" (87510 м.Маріуполь, пр.Луніна, буд.2, ) на користь державного бюджету України судовий збір в сумі 908,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням суду законної сили.

В судовому засіданні 28.07.2021р. оголошено повний текст рішення.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина