про стягнення 76 343,16 грн.
Представники сторін:
Від позивача: не з`явились
Від відповідача: Косик І.С. адвокат
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" 76 343,16 грн. безпідставно набутих коштів.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2021 року задоволено клопотання позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та призначено судове засідання (розгляд справи по суті) на 15.04.2021.
У судовому засіданні 15.04.2021 року протокольно оголошено перерву на 28.04.2021 року.
У судовому засіданні 28.04.2021 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі про задоволення позовних вимог у повному обсязі (повний текст рішення складено 20.07.2021).
Згідно з Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2021 вказану заяву було передано на розгляд судді Ярмак О.М.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2021 у визначеному складі суду призначено судове засідання для розгляду клопотання позивача про розподіл судових витрат по справі на 15.06.2021.
15.06.2021 судом відкладено розгляд клопотання на 20.07.2021.
09.06.2021 та 17.06.2021 засобами електронного зв`язку (з ЕЦП) від представника позивача - адвоката Накоп`юка Ярослава Володимировича надійшли клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (додаток Easycon).
Ухвалами суду від 11.06.2021 та 12.07.2021 у задоволенні клопотань представника позивача (адвоката Накоп`юка Я.В.) про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відмовлено.

У засідання суду 20.07.2021 представник заявника не з`явився, пояснень на клопотання позивача про зменшення заявлених витрат не надав, представник відповідача просив врахувати подане ним клопотання при розгляді заяви.

Судом було проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/20799/20, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 3 ст. 221 ГПК України встановлено, що у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Матеріалами справи встановлено, що при зверненні до суду з позовом позивач у позовній заяві вказав, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції складає 7000,00 грн. та заявляв клопотання про надання доказів понесення цих витрат протягом 5 днів після ухвалення рішення у справі відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Зі змісту рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 вбачається, що судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 124 ГПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до поданого клопотання про розподіл судових витрат позивачем зазначено про розмір фактично понесених витрат на правничу допомогу становить 11 500,00 грн, які він просить покласти на відповідача.

Водночас подане клопотання не містить будь-якого пояснення щодо необхідності збільшення заявлених витрат на професійну правничу допомогу з 7000,00 грн до 11500,00 грн.

На підтвердження понесених ним судових витрат позивач долучив до матеріалів справи:

- копію договору про надання правової допомоги № 01-02 від 03.02.2020, укладеного між позивачем (клієнтом) та адвокатом Накоп`юк Я.В., що діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЧК № 001243 від 16.12.2019;

- ордер серія СА №1002411 від 15.12.2020, виданий адвокатом Накоп`юк Я.В. на надання правової допомоги ТОВ «ГРЕЙНСВАРД» на підставі договору про надання правової допомоги № 01-02 від 03.02.2020 у Господарському суді міста Києва;

- ордер серія СА №1007688 від 23.02.2021, виданий АО «Право, бізнес і фінанси» адвокату Накоп`юк Я.В. на надання правової допомоги ТОВ «ГРЕЙНСВАРД» на підставі договору про надання правової допомоги № 01-02 від 03.02.2020 у Господарському суді міста Києва;

- копію додаткової угоди №1 від 04.01.2021 до договору про надання правової допомоги № 01-02 від 03.02.2020, якою у зв`язку із зміною форми адвокатської діяльності викладено договір в новій редакції;

- Акт виконаних робіт (наданих послуг) №01-02/129 від 16.12.2020 на суму 5000,00 грн із розрахунку надання клієнту адвокатом юридичних послуг, обсягом 300хв;

- рахунок на оплату №01-02/129 від 16.12.2020 на суму 5000,00 грн;

- платіжне доручення №6390 від 17.12.2020 на суму 5000,00 грн за надані юридичні послуг згідно дог №01-02 від 03.02.2020 по рах. №01-02/129 від 16.12.2020;

- Акт виконаних робіт (наданих послуг) №01-02/144 від 28.04.2021 на суму 6500,00 грн із розрахунку надання клієнту адвокатом юридичних послуг, обсягом 270 хв;

- рахунок на оплату № 01-02/144 від 28.04.2021 на суму 6500,00 грн;

- платіжне доручення №6477 від 29.04.2021 на суму 6500,00 грн за надані юридичні послуг згідно дог №01-02 від 03.02.2020 по рах. №01-02/144 від 28.04.2021.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

За умовами п.4.3 укладеного між сторонами договору про надання правової допомоги № 01-02 від 03.02.2020 визначено, що вартість наданих адвокатом послуг складає 1000,00 грн за 1 годину роботи, а за участь у кожному судовому засіданні 2000,00 грн, але не повинна перевищувати суму у розмірі 3000,00 грн.

Згідно положень п.4.4 договору сторони домовились про додатковий гонорар (премію) у разі прийняття для клієнта позитивного рішення.

Відповідно до умов п.4.3 договору в редакції додаткової угоди від 04.01.2021 встановлено, що вартість послуг адвоката складає 1000,00 грн/год, гонорар успіху 7% від ціни позову.

На підтвердження надання адвокатом (адвокатським об`єднанням) послуг з правової допомоги та прийняття клієнтом таких послуг сторони склали акти виконаних робіт від 16.12.2020 на суму 5000,00 грн та від 28.04.2021 на суму 6500,00 грн, яким засвідчили вказаний факт, а також погодили, що вартість наданих юридичних послуг становить 11 500,00 грн.

Судом встановлено, що позивач надані йому послуги оплатив у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, доданими до клопотання про розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом у даній справі у заявленому розмірі 11500,00 грн, судом враховано, що у в розумінні ст. 124 ГПК України з огляду на зазначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу у першій заяві по суті (позові) 7000,00 грн, і за відсутності заяви про збільшення вказаного розміру витрат до розміру вартості фактично наданих послуг, докази понесення яких будуть надані в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, на суд покладається право, а не обов`язок здійснювати розподіл заявлених витрат, не вказаних у попередньому (орієнтованому) розрахунку.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Відповідно до поданих Актів виконаних робіт (наданих послуг) №01-02/129 від 16.12.2020 на суму 5000,00 грн, №01-02/144 від 28.04.2021 на суму 6500,00 грн судом встановлено, що до переліку наданих послуг та відповідно обсягу витраченого часу адвокатом у акті від 16.12.2020 зазначено найменування послуг «правовий аналіз відповіді АТ «Укрзалізниця», «підготовча робота для складання позовної заяви», які по суті є однією послугою, також зазначено про витрачений час на копіювання документів, що не є правовою допомогою та не потребує спеціальних знань, у Акті від 28.04.2021 аналогічно зазначено «правовий аналіз відзиву» та «підготовча робота для складання відповіді на відзив», що відповідно включає правовий аналіз відзиву, включено послуги з направлення заяв, клопотань, відповіді на відзив, що не є правовою допомогою та не потребує спеціальних знань.

Згідно з правовою позицією, викладеною в ухвалі Верховного Суду від 04.11.2019 по справі № 9901/264/19, такі вчинені адвокатом дії, як оформлення копій письмових доказів, підготовка повного пакета документів для подачі до суду, надсилання документів поштою (представництво інтересів клієнта в поштовому відділенні) або подання їх до суду через канцелярію не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». А тому, витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані у якості витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, згідно формулярів протоколів судових засідань у справі №910/20799/20, адвокат брав участь у судовому засіданні 15.04.2021, що тривало з 17:55 до 18:31 год, тобто 36 хв, однак в акті від 28.04.2021 зазначено 60хв.

Враховуючи викладене, надавши оцінку усім матеріалам справи та доводам, запереченням обох сторін, клопотанню відповідача про зменшення заявлених витрат, суд дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат та професійну правову допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи № 910/20799/20, у сумі 3500,00 грн., тобто шляхом зменшення заявленого позивачем у встановленому порядку розміру витрат на професійну правничу допомогу 7000,00 грн на 50% і розмір таких витрат є обґрунтованим до предмета спору, співмірним зі складністю позову, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 221, 244 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" про розподіл судових витрат по справі №910/20799/20 задовольнити частково.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вулиця Єжи Гедройця, будинок 5, код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова буд.32 літ.А., 3-поверх, код 41564379) витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. В решті суми вимог клопотання відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 23.07.2021

Суддя О.М.Ярмак