ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2021 р. Справа№ 910/14594/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Разіної Т.І.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 14.07.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гео Тепло»

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2020

у справі № 910/14594/20 (суддя: Морозов С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КТД Індастрі»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гео Тепло»

про стягнення 428 368,80 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «КТД Індастрі» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гео Тепло» суми коштів в розмірі 428 368,80 грн, у зв`язку з непоставкою товару, оплаченого позивачем.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем обов`язок щодо поставки товару виконано не було та кошти, сплачені за нього позивачем в розмірі 428 368,80 грн не повернуто.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гео Тепло» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КТД Індастрі» суму коштів в розмірі 428 368,80 грн та суму судового збору в розмірі 6 425,53 грн.

Рішення мотивоване тим, у встановлений позивачем строк відповідачем передачу товару позивачу не здійснено і кошти в розмірі 428 368,80 грн не повернуто, а позивачем, у свою чергу, належним чином, відповідно до статей 525, 526, 655, 712 ЦК України та статей 181, 193 ГК України, доведена, документально підтверджена і відповідачем не спростована позиція, викладена в позовній заяві.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гео Тепло» звернулося безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2020 для розгляду справи №910/14594/20 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя: Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2020 відкрито апеляційне провадження у даній справі; витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/14594/20; надано строк на надання відзиву; роз`яснено учасникам справи, що про дату, час та місце розгляду справи їх буде повідомлено ухвалою після надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.

18.01.2021 до канцелярії суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

На виконання зазначеної ухвали матеріали справи №910/14594/20 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2021 розгляд справи №910/14594/20 призначено на 10.03.2021.

10.03.2021 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючої судді Тарасенко К.В. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 розгляд справи №910/14594/20 призначено на 31.03.2021.

30.03.2021 до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Гео Тепло» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2021 відкладено розгляд справи №910/14594/20 на 20.05.2021.

01.04.2021 до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Гео Тепло» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване неможливістю представника прибути до суду через запроваджені карантинні обмеження.

20.05.2021 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням колегії суддів у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 розгляд справи №910/14594/20 призначено на 09.06.2021.

09.06.2021 до початку розгляду справи до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Гео Тепло» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що між сторонами ведуться переговори стосовно мирного врегулювання спору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Гео Тепло» про відкладення розгляду справи задоволено та відкладено розгляд справи №910/14594/20 на 14.07.2021.

14.07.2021 до початку розгляду справи до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Гео Тепло» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості апелянту добровільно виконати свої зобов`язання.

У судове засідання 14.07.2021 з`явився представник позивача.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, прийняте без повного, всебічного та об`єктивного встановлення обставин, зазначаючи наступне:

- відповідач не брав участі в розгляді справи в суді першої інстанції, оскільки не був повідомлений про існування даної справи та не зміг захистити свої права та інтереси, а відзиву ним не було подано через неотримання повідомлення про відкриття провадження у справі посилаючись на ненадходження на його юридичну адресу повідомлення про наявність листів;

- між сторонами було укладено договір поставки у спрощений спосіб, однак не поставка товару мала місце не з вини апелянта, оскільки відповідач закуповує товари в австрійського виробника, а у зв`язку із карантинними обмеженнями поставка товару затрималась;

- відповідач наголошує, що судом першої інстанції не було враховано, що на території України було запроваджено карантин, який на думку відповідача є форс-мажорною обставиною.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін, вказуючи наступне:

- відповідачу було відомо про даний спір, оскільки йому позивачем на юридичну та електронну адреси направлялась претензія, а Господарський суд міста Києва належним чином повідомляв відповідача про розгляд справи, однак відповідач таку кореспонденцію не отримував, у зв`язку з чим вона поверталась на адресу суду;

- відповідач заперечує проти посилання відповідача на карантинні обмеження як на форс-мажорні обставини через які не було поставлено товар, оскільки форс-мажорні обставини повинні бути підтверджені довідкою ТТП України, чого відповідачем долучено не було, а крім того зазначає, що поставка товару повинна була відбутись 15.07.2019, тобто до запровадження карантинних обмежень.

2.4. інші процесуальні дії у справі

У судове засідання 14.07.2021 з`явився представник позивача та надав пояснення по суті спору, у яких заперечив проти доводів апеляційної скарги, яку просив залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Представник апелянта в судове засідання не з`явився.

Дослідивши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу

У відповідності до ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи обґрунтоване необхідністю надання можливості апелянту добровільно виконати свої зобов`язання.

Дослідивши обставини справи та доводи клопотання, колегія суддів вважає його необґрунтованим, оскільки відповідач може виконати свої зобов`язання в будь - який момент, в тому числі і після розгляду апеляційної скарги.

При цьому, подане апелянтом клопотання про відкладення не містять обґрунтування обов`язковості участі представника у судовому засіданні.

Колегія суддів також враховує, що справа перебуває в провадженні апеляційного господарського суду вже досить тривалий час, а тому, з метою забезпечення принципу розумності строків розгляду спору, колегія суддів відхиляє клопотання апелянта про відкладення розгляду справи, а з урахуванням обставин справи та наявних в ній доказів, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без участі представника відповідача.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

Між позивачем та відповідачем у спрощений спосіб укладено договір поставки теплового насосу та додаткового обладнання.

Відповідачем, як постачальником, було виставлено позивачу, як покупцю, рахунок-фактуру №СФ-0001210 від 20.12.2019 року за товар: тепловий насос Terra 18 HPLA з аксесуарами в кількості 1 шт на суму 312 840,00 грн з ПДВ та буферна ємність 500л PU500 в кількості 2 шт за ціною 22 067,00 грн на суму 44 431,00 грн. Загальна сума вказаного рахунку складає 428 368,80 грн (з урахуванням ПДВ).

В подальшому позивачем було здійснено оплату вказаного рахунку на суму в розмірі 428 368,80 грн, на підставі платіжного доручення №409 від 24.12.2019 року.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Як зазначає позивач, обов`язок щодо поставки товару відповідачем виконано не було, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача кошти перераховані відповідачу в розмірі 428 368,80 грн.

Судом враховано, що між позивачем та відповідачем у спрощений спосіб укладено договір поставки теплового насосу та додаткового обладнання, умови та строки доставки за яким сторони узгоджували засобами електронного зв`язку.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач виставив позивачу рахунок-фактуру №СФ-0001210 від 20.12.2019 року на загальну суму в розмірі 428 368,80 грн (з урахуванням ПДВ) (а.с.34), а позивачем у свою чергу було здійснено оплату рахунку на вказану суму згідно платіжного доручення №409 від 24.12.2019 року (а.с.35).

Однак, як зазначає позивач та відповідачем не заперечується, товар позивачем отримано так і не було.

З метою досудового врегулювання позивач звертався до відповідача з претензією №12 від 19.08.2020 року, якою вимагав повернути кошти, яка направлена на адресу відповідача, проте відповідно до відомостей поштового відправлення №015 не вручена під час доставки.

Натомість, зазначена вимога була залишена відповідачем без відповіді, товар поставлено не було, грошові кошти позивачу не повернуті.

Позивач вимагав від відповідача здійснити повернення коштів, проте у зв`язку з відмовою відповідача отримати поштове відправлення позивача, відлік строку виконання обов`язку з повернення коштів починається з моменту вимоги і повинен був бути виконаний саме в цей день.

Таким чином, оскільки у встановлений позивачем строк відповідачем передачу товару позивачу не здійснено і кошти в розмірі 428 368,80 грн не повернуто, а позивачем у свою чергу свою позицію доведено, документально підтверджено, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що вищевказані обставини щодо непоставки товару, за який позивачем сплачено кошти, заявлені до стягнення, сторонами не заперечуються.

Разом з тим, відповідач на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення вказував про намір мирного врегулювання спору між сторонами та надавав разом з клопотаннями про відкладення розгляду справи платіжні доручення про сплату частини заявленої до стягнення суми.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що невиконання відповідачем обов`язку щодо поставки товару, за який позивачем сплачено кошти, свідчить про порушення відповідачем прав позивача, за захистом яких він звернувся.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність, законність та обґрунтованість вимог позивача до відповідача, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України унормовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України встановлено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (частина 2 статті 638 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За змістом частини 1 статті 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (частиною 2 статті 642 ЦК України).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частинами першою, другою статті 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (частина 1 статті 662 ЦК України).

Згідно з ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника, що він не був повідомлений про існування даної справи, не зміг захистити свої права та інтереси та про ненадходження на його юридичну адресу повідомлення про відкриття провадження у справі, оскільки з матеріалів справи вбачається, що з боку суду першої інстанції всі дії, спрямовані на належне повідомлення учасника справи про її розгляд, були здійснені.

Аргументи щодо непоставки товару не з вини відповідача судовою колегією відхиляються, оскільки відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України відсутність товарів на ринку не звільняє від відповідальності за порушення зобов`язання.

Крім того, колегія суддів сприймає критично посилання скаржника на карантинні обмеження як на причину невиконання своїх зобов`язань, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, обов`язок відповідача щодо поставки товару виник до запровадження карантинних обмежень.

Разом з тим, судовою колегією враховано, що відповідач не заперечує факту непоставки товару, за який позивачем сплачено кошти, а також те, що апелянт на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення надавав разом з клопотаннями про відкладення розгляду справи платіжні доручення про сплату частини заявленої до стягнення суми, що має бути враховано уже на стадії виконання рішення.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 у справі № 910/14594/20 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Гео Тепло» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 у справі № 910/14594/20 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гео Тепло» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 у справі № 910/14594/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 у справі № 910/14594/20 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю «Гео Тепло».

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.07.2021.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Т.І. Разіна