ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/529/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А. , секретар судового засідання Попович Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, вул. Шашкевича, буд. 3,м. Тернопіль,46008

до відповідача: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Галицька" вул. Василіянок, буд.22,м. Івано-Франківськ,76018

про стягнення збитків, завданих навколишньому природньому середовищу в сумі 60 588 грн.

за участю:

Від позивача: Тутов П.А.,

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Тернопільській області звернулась з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення збитків, завданих навколишньому природньому середовищу в сумі 60 588 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтвердив, з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши та дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд враховує наступне.

01.09.2017 за наслідками ДТП за участі транспортного засобу (автопоїзда), що перевозив дизельне паливо стався розлив нафтопродукту на "петриківське перехрестя" і в більшості на земельну ділянку придорожньої смуги об"їзного шляху м. Тернополя біля с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області.

Державною екологічною інспекцією в Тернопільській області даний факт зафіксовано актом обстеження засмічення, забруднення земельної ділянки від 01.07.2017.

Відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП у Тернопільській області встановлено, що водій ОСОБА_1 , що керував автопоїздом (сідловий тягач марки-Е "FREIGHTLINER-CST 120", реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 р.в., білого кольору з напівпричепом-цистерною марки "ENERGO NC-38-4" реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1994 р.в. червоного кольору) з вини якого сталася ДТП внаслідок якої зазнали пошкоджень і інші транспортні засоби, помер у кареті швидкої допомоги під час транспортування до лікувального закладу.

Як встановлено слідством, водій ОСОБА_1 був працевлаштований у ФОП Асєєва Д.В. на посаді водія. ФОП Асєєв Д.В. здійснював експлуатацію зазначеного автопоїзда на підставі договорів оренди транспортних засобів, укладених з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу, автомобільним транспортом ФОП Асєєв Д.В. здійснював згідно ліцензії, виданої Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті серії АЕ № 572449 від 30.12.2014, свідоцтво про допущення транспортних засобів до перевезення небезпечних вантажів від 21.12.2016 з терміном дії до 15.12.2017.

Встановлено, що водій ОСОБА_1 під час скоення ДТП мав при собі необхідні документи, а саме договір обов"язкового страхування відповідальності суб"єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів № 0673 від 09.11.2016, який був укладений між ОСОБА_4 та ПрАТ СК "Галицька". Крім того, транспортні засоби (сідловий тягач та цистерна) були застраховані цією ж страховою компанією згідно полюсів обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1595469, № АК/1595470.

Згідно проведеного розрахунку, сума заподіяних збитків навколишньому природньому середовищу складає 514008 грн.

У зв"язку з чим, 18.11.2020 позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до ФОП Асєєва Д.В. про стягнення 514008 грн збитків, завданих державі, внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства.

Ухвалою суду від 23.12.2020 до участі в розгляді справи було залучено ПАТ СК "Галицька" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ФОП Асєєва Д.В.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 31.03.2021 позовні вимоги інспекції задоволено частково, стягнуто з ФОП Асєєва Д.В. 453420 грн збитків завданих державі, внаслідок порушення вимоги природоохоронного законодавства, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 60588 грн відмовлено, оскільки позовні вимоги пред"явлені до неналежного відповідача.

Вказане рішення на даний час набрало законної сили.

24.05.2021 позивач з метою досудового врегулювання спору, направив на адресу відповідача претензію про добровільне відшкодування 60588 грн збитків, аднак зазначена претензія залишена без реагування.

Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 352 ГК України страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб`єктів господарювання (страховиків), пов`язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів. Страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов`язкове страхування) (ч. 2 ст. 352 ГК України).

За договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 354 ГК України). Вказане положення кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України.

Частиною 1 ст. 355 ГК України передбачено, що об`єкти страхування, види обов`язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

В силу положень ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як визначено у ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Як вказують ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч. ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України).

Позивачем доведено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог.

В силу п. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідач в судове засідання не з`явився, своїми правами, наданим йому ст. ст. 42, 46, 165, 251 ГПК України не скористався, будь - яких заперечень проти позову чи доказів належного виконання своїх зобов`язань не надав, доводи позивача не спростував.

Таким чином, на підставі наведеного стягненню в судовому порядку підлягає страхове відшкодування в розмірі 60588 грн.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 165, 202, 236, 238, 240, 241, 242, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд Керуючись Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення збитків, завданих навколишньому природньому середовищу в сумі 60 588 грн, задоволити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" (вул. Василіянок, 22, м. Івано-Франківськ, 76018; ідентифікаційний код 22186790) 60588 грн (шістдесят тисяч п"ятсот вісімдесят вісім) збитків, завданих навколишньому середовищу на користь спеціального фонду Великоберезовицької селищної територіальної громади на р/р UA0019767, код бюджету 24062100, ідентифікаційний код одержувача 37977599 в Казначействі України (ЕАП).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" (вул. Василіянок, 22, м. Івано-Франківськ, 76018; ідентифікаційний код 22186790) на користь Державної екологічної інспекції у Тернопільській області 2270 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн) сплаченого судового збору на р/р UA0080912, , ДКСУ м. Київ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.07.2021

Суддя Шкіндер П.А.