ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м.Харків Справа № 913/43/21(913/331/21)
Провадження №13/913/331/21
Господарський суд Луганської області у складі судді Яреська Б.В., секретар сдового засідання Лещенко В.Г. розглянувши по суті справу зав позовною заявою від 27.06.2021 р. №б/н
про стягнення 486 007 грн 20 коп.
Від позивача не прибув
Від відповідача не прибув
Фермерське господарство "Адоніс-Агро" (далі - позивач) звернулося з позовною заявою до Фермерського господарства "Благотон" (далі - відповідач) про стягнення суми заборгованості в розмірі 486 007 грн 20 коп. за договором №6 надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом від 05.10.2019 р.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.06.2021 р. позовну заяву в межах справи про банкрутство передано на розгляд судді Яресько Б.В., в провадженні якого перебуває справа №913/43/21 про банкрутство Фермерського господарства "Благотон".
24.06.2021 р. на електронну пошту суду від арбітражного керуючого Косякевича С.О. надійшов лист від 24.06.2021 р. №46-0624/644 щодо подання відзиву на позовну заяву, за яким відповідач пояснив, що не має можливості надати належний відзив на позов ФГ «Адоніс-Агро» та просить розглянути справу за наявними матеріалами справи за відсутності представника відповідача.
05.07.2021 р. в судове засідання прибув представник позивача. Судом була винесена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи для розгляду по суті на 20.07.2021 р. Позивачем подана заява про розгляд справи без участі його представника.
20.07.2021 р. у судове засідання представники сторін не прибули. Судом було прийнято рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.
Позивачем та відповідачем був укладений договір №6 надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом від 05.10.2019 р., згідно умов якого замовник зобов`язувався пред`являти вантаж для перевезення по території України, а перевізник приймати і доставляти його вантажоодержувача автомобільним транспортом основними типами вантажів замовника. Відповідач зобов`язався оплатити отримані послуги протягом п`яти банківських днів з моменту надання рахунків.
Відповідно до укладеного договору №6 надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом від 05 жовтня 2019 року в період часу з 05.10.2019 р. по 01.11.2020 р. перевізник здійснив транспортування вантажу замовника на загальну суму 766 680 грн 74 коп., що підтверджується актами наданих послуг:
№ 71 від 13.11.2019 р. на суму 201130 грн. 40 коп.
№ 56 від 10.10.2020 р. на суму 282044 грн. 00 коп.
Відповідачем здійснено оплати: 22.11.2019 р. згідно платіжного доручення №10 перерахував на банківський рахунок позивача 100 000,00 грн.; 28.11.2019 р. згідно платіжного доручення №18 перерахував на банківський рахунок позивача 101 130,40 грн.; 15.07.2020 р. згідно платіжного доручення №8 перерахував на банківський рахунок позивача 75 543,14 грн.
Таким чином, сума заборгованості склала 486007 грн. 20 коп.
Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 486 007 грн 20 коп. по договору №6 надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом від 05.10.2019 р. А також просить суд стягнути з відповідача сплачений судовий збір.
Відповідач відзиву на позовну заяву або доказів оплати боргу суду не надав.
Ліквідатор відповідача просить розглянути справу за наявними матеріалами.
Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними у розумінні ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами ч. 1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України).
За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1 ст. 909 ЦК України).
Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них (ч. 2 ст. 908 ЦК України).
За змістом статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із статтями 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтями 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина друга статті 193 ГК України).
За вимогами статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Судом встановлено, що відповідач порушив зобовязання за договором №6 надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом від 05.10.2019 р., що призвело к виникненню заборгованості в сумі 486 007 грн 20 коп.
За таких обставин позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по справі покладаються на відповідача.
Керуючись ст. 129, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Луганської області
1. Позов задовольнити повністю.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п.17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення підписано 22.07.2021 р.

Суддя Б.В.Яресько