РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2021Справа № 910/17961/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді Сі Ейч Логістика"

про стягнення 311 433,51 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг" (далі - ТОВ "Елкаро Холдінг", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІ СІ Ейч Логістика" (далі - ТОВ "ДІ СІ Ейч Логістика", відповідач) про стягнення пені, інфляційних втрат та 3 % річних у сумі 311 433,51 грн. за неналежне виконання господарського зобов`язання.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору транспортно-експедиторського обслуговування № 010719 від 01.07.2019 р. в частині своєчасної оплати наданих послуг, у зв`язку з чим відповідачу були нараховані штрафні та фінансові санкції.

У позові ТОВ "Елкаро Холдінг" просить суд стягнути з відповідача пеню у сумі 255 102,66 грн., інфляційні втрати у сумі 25 850,29 грн. та 3 % річних у сумі 30 480,56 грн., що разом складає 311 433,51 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2021 р. за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 01.07.2019 р. між ТОВ "Елкаро Холдінг" (експедитор) та ТОВ "ДІ СІ Ейч Логістика" (клієнт) був укладений договір транспортно-експедиторського обслуговування № 010719 (далі - договір). Відповідно до умов цього договору клієнт доручає, а експедитор зобов`язується організувати за рахунок клієнта транспортно-експедиторське обслуговування, перевезення вантажів по Україні та міжнародному сполученні, а також надання інших транспортно-експедиторських послуг клієнтові за погодженням сторін (п. 1.1).

Умови перевезення, вид і найменування вантажу, розмір плати, пункти відправлення та призначення, а також інші умови, пов`язані з виконанням договору, встановлюються за угодою сторін і оформляються додатками до цього договору (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 4.2.3 договору клієнт оплачує послуги (транспортно-експедиторські та плату експедитору) протягом 5 календарних днів з дати підписання сторонами акту виконаних робіт та/або підтвердження фактичних витрат експедитора, якщо інше не узгоджено сторонами у відповідній заявці. Зобов`язання клієнта стосовно здійснення всіх платежів вважаються виконаними з моменту зарахування грошових коштів на рахунок експедитора (п. 4.5 договору).

Експедитор після надання послуг складає акт виконаних робіт і надає його клієнту. Клієнт протягом 5 діб з моменту отримання акта виконаних робіт повинен підписати його і відправити експедитору, або надати протягом 5 робочих днів мотивовану відмову. Після закінчення зазначеного терміну акт виконаних робіт вважається прийнятим, підписаним сторонами і підлягає оплаті без заперечень (п. 4.4 договору).

Договір діє з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 31.12.2019 р., з подальшою його пролонгацією (п. 9.5).

У додатках №№ 1-6 до договору сторонами були погоджені ставки на транспортно-експедиторське обслуговування, пукти завантаження та розвантаження вантажу.

Згідно зі ст. 929 Цивільного кодексу України, ст. 316 Господарського кодексу України та ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних із перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням.

Матеріали справи свідчать, що у період з 08.07.2019 р. по 20.12.2019 р. позивач надав відповідачу транспортно-експедиторські послуги на загальну суму 2 666 389,00 грн., що підтверджується актами наданих послуг за вказаний період, підписаними сторонами без зауважень, копії яких наявні у матеріалах справи.

Проте, вартість експедиторських послуг відповідач сплатив із порушенням строку, визначеного договором, про що свідчать копії платіжних доручень за період з 13.09.2019 р. по 02.10.2020 р., які містяться у матеріалах справи.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом та не спростовано ТОВ "ДІ СІ Ейч Логістика", відповідач допустив прострочення зобов`язання зі сплати позивачу вартості наданих експедиторських послуг, що є порушенням господарського зобов`язання, у зв`язку із чим за актами наданих у період з 08.07.2019 р. по 20.12.2019 р. послуг позивачем були нараховані пеня, інфляційні втрати та 3 % річних.

Так, відповідно до ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

У пункті 5.3.4 договору сторони погодили, що у випадку прострочення клієнтом здійснення платежу за надані експедитором послуги, клієнт сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, що підлягає до сплати, за кожен днь такого прострочення.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. При цьому, передбачений приписом ч. 6 ст. 232 ГК України строк за порушення грошових зобов`язань, не є позовною давністю, а є періодом часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. Законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду (п. 2.5 Постанови Пленуму від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій на підставі наведених приписів закону та умов договору, суд встановив, що з відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 255 102,66 грн., тобто у заявленій позивачем сумі.

Стосовно стягнення матеріальних втрат у вигляді інфляційної складової боргу в сумі 25 850,29 грн. та 3 % річних у сумі 30 480,56 грн, то суд враховує, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних (в порядку статті 625 ЦК України) є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши на підставі наведених норм чинного законодавства розрахунок заявлених до стягнення матеріальних втрат, встановив, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційна складова боргу в сумі 25 850,29 грн. та 3 % річних у сумі 30 480,56 грн, як просив позивач.

Згідно зі ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову витрати зі сплати судового збору у сумі 4 671,49 грн. покладаються на відповідача.

Щодо стягнення витрат, заявлених ТОВ "Елкаро Холдінг" на правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн., то суд приймає до уваги положення п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, згідно з якими розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості.

У даному випадку на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн. позивач долучив: свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю, видане адвокату Мадалиць В. В. (ДН № 5003 від 28.03.2018 р.)., договір про надання правничої допомоги № ЕХ09/20 від 02.09.2020 р., укладений між адвокатом Мадалиць В. В. та ТОВ "Елкаро Холдінг", додаткову угоду від 02.11.2020 р. до договору про надання правової допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 06.11.2020 р. на суму 6 000,00 грн.

Згідно з п. 1 додаткової угоди від 02.11.2020 р. до договору загальна сума гонорару за надану послугу буде зазначена у акті приймання-передачі наданих послуг. Оплата послуг адвоката здійснюється протягом 5 робочих днів після складання та підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг та розрахунку погодинної вартості правової допомоги (п. 2 вказаної додаткової угоди).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України докази на підтвердження понесених витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що акт приймання-передачі наданих послуг правничої допомоги та розрахунок погодинної вартості правової допомоги підписано сторонами 06.11.2020 р., однак, станом на дату прийняття даного рішення (22.07.2021 р.) позивачем не надано доказів оплати понесених витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим вказана вимога позивача залишається без задоволення.

Посилання позивача на позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, яка на його думку повинна бути застосована при розгляді даної вимоги, суд до уваги не приймає, оскільки заявник використовує висновки касаційного суду, виокремлені з контексту вказаної постанови (щодо відсутності оплати послуг адвоката), та не зважає на частину, у якій касаційний суд вказував, що розподіл майбутніх судових витрат можливий у разі, якщо строк оплати правничої допомоги за умовами відповідного договору ще не настав. У той же час, у даному випадку згідно із домовленостями сторін строк сплати вартості послуг наданих адвокатом ТОВ "Елкаро Холдінг" настав ще у листопаді 2020 р.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді Сі Ейч Логістика" про стягнення 311 433,51 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді Сі Ейч Логістика" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, б. 2б, ідентифікаційний код 39695986) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг" (04201, м. Київ, вул. Петра Дегтяренка, 35, ідентифікаційний код 39880549) пеню у сумі 255 102 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч сто дві) грн. 66 коп., інфляційні втрати у сумі 25 850 (двадцять п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят) грн. 29 коп., 3 % річних у сумі 30 480 (тридцять тисяч чотириста вісімдесят) грн. 56 коп., судовий збір в сумі 4 671 (чотири тисячі шістсот сімдесят одна) грн. 49 коп.

Повне судове рішення складене 20 липня 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.