УХВАЛА

21 липня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/21112/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Бенедисюка І.М. і Колос І.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги державного підприємства "Гарантований покупець" (далі - ДП "Гарантований покупець")

на рішення господарського суду міста Києва від 26.02.2021,

додаткове рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2021 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2021

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Саненер"

до ДП "Гарантований покупець"

про стягнення 526 063,27 грн.,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) ДП "Гарантований покупець" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 26.02.2021, додаткове рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2021 у частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Також скаржник просить відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги та зупинити виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Дослідивши матеріали касаційної скарги та додані до неї документи, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Предметом позову у даній справі є стягнення 526 063,27 грн., а, отже, ціна позову у справі № 910/21112/20 не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, господарським судом міста Києва ухвалою від 06.01.2021 про відкриття провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження справу № 910/21112/20 віднесено до категорії малозначних.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ГПК України.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що, обґрунтовуючи підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктами 2, 3 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає:

відсутній висновок Верховного Суду з приводу застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема: статей 33, 62 Закону України "Про ринок електричної енергії" щодо покладення спеціальних обов`язків із збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел не лише на гарантованого покупця, а й на іншого учасника правовідносин приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та застосування статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" в частині стягнення неустойки за авансові платежі за перші 10 та 20 днів спірного періоду відповідно до оперативних даних, а не фактичного обсягу поставленої електричної енергії; статей 539, 614, 551 Цивільного кодексу України; статей 174, 196, 218, 233 Господарського кодексу України;

вважає за необхідне відступити від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 12.04.2021 у справі №910/11830/20 щодо застосування статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії".

У касаційній скарзі заявник зазначає про наявність підстав для відкриття касаційного провадження, передбачених підпунктами "а", "г" частини третьої статті 287 ГПК України. На думку скаржника, фундаментальне значення справи полягає у тому, що за заявами виробників електричної енергії за "зеленим" тарифом до ДП "Гарантований покупець" відкрито провадження господарським судом міста Києва по 143 справам про стягнення 1 590 793 969,67 грн., а суд першої інстанції відніс справу №910/21112/20 до категорії малозначних помилково, оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Наведені скаржником у касаційній скарзі доводи та зміст оскаржених судових рішень у цій справі не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та становить значний суспільний інтерес.

Суд не вважає наведені скаржником обґрунтування такими, що дають підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі. Щодо наведених у касаційній скарзі доводів стосовно того, що справа має для скаржника виняткове значення Суд зазначає, що незгода з рішенням судів попередніх інстанцій не свідчить про їх незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь відповідача є звичайним передбачуваним процесом. Подана касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності переглянути зміст рішення, ухваленого судом апеляційної інстанції, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду тільки через те, що таке рішення скаржник вважає незаконним.

Зазначені у касаційній скарзі доводи зводяться до власного викладення обставин справи стороною у справі та до переоцінки доказів, які були досліджені судами попередніх інстанцій. Такі доводи, з огляду на статус Верховного Суду і його повноваження, не є підставою для відкриття касаційного провадження зі справи.

У касаційній скарзі не наведено доводів, які б підтверджували, що ця справа є складною і суд помилково відніс її до категорії малозначних на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12 ГПК України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява

№ 21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У контексті викладеного необхідно враховувати, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

З урахуванням наведеного Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ДП "Гарантований покупець" на рішення господарського суду міста Києва від 26.02.2021, додаткове рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2021 у справі №910/21112/20, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ДП "Гарантований покупець" клопотання про відстрочення сплату судового збору за подання касаційної скарги та зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку не розглядаються.

Керуючись статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення господарського суду міста Києва від 26.02.2021, додаткове рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2021 у справі № 910/21112/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос