ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

22.07.2021м. ДніпроСправа № 904/6100/21

За позовом Колективного підприємства "Меркурій", смт. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області

до Петриківської селищної ради, смт. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 , смт. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області

про визнання недійсним рішення селищної ради

Суддя Рудь І.А.

Секретар судового засідання Товстоп`ятка В.В.

Представники:

від позивача: Глущенко О.О., довіреність № 12/01-2021від 12.01.2021, адвокат; Сердюк С.М., наказ № 4-к від 11.12.2015, представник;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Колективне підприємство "Меркурій" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою від 29.06.2021 № б/н, в якій просить суд визнати недійсним рішення сесій Петриківської селищної ради від 19.03.2021 № 116 "Про надання земельної ділянки в оренду" від 12.03.2021 № 116-5/YIII.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуваним рішенням, прийнятим відповідачем за результатами розгляду заяви фізичної особи ОСОБА_1 , затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж (в натурі) земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 загальною площею 0,0630 га (03.07) для будівництва та самообслуговування будівель торгівлі, з кадастровим номером :03:045:0139, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в межах Петриківської територіальної громади та надано вказану земельну ділянку в оренду ОСОБА_1 терміном на 49 років. Позивач посилається на те, що оскаржуване рішення Петриківської селищної ради порушує його права на користування земельною ділянкою, яка відведена позивачу на підставі державного акту на право постійного користування землею та право користування власністю КП "Меркурій", а саме: будівлею Д-1 пилорама.

Ухвалою господарського суду від 05.07.2021, в редакції ухвали від 07.07.2021, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 22.07.2021; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 .

16.07.2021 позивач подав до суду заяву про забезпечення позову від 16.07.2021, в якій просив суд до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 904/6100/21 та для забезпечення позову заборонити вчинення реєстраційних дій щодо державної реєстрації речових прав на земельну ділянку площею 0,063 га, з кадастровим номером :03:045:0139, цільове призначення (03.07) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що Петриківська селищна рада з 2016 року перешкоджає КП "Меркурій" виконати вимоги земельного законодавства щодо державної реєстрації у Державному земельному кадастрі сформованої земельної ділянки площею 0,3329 га, а іншим особам постійно видає незаконні рішення (що скасовуються судами) на різні частини земельної ділянки 0,3329 га для подальшої їх передачі іншим особам, порушуючи право землекористування КП "Меркурій", що перешкоджає господарській діяльності останнього.

Так, приймаючи оскаржуване рішення, що є предметом розгляду уданій справі, Петриківська селищна рада, порушуючи законні права та інтереси КП "Меркурій" щодо користування земельною ділянкою, діючи виключно в інтересах гр. ОСОБА_1 , намагається в будь якій спосіб надати їй в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :03:045:0139 площею 0,0630 га (03.07) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та яка є частиною земельної ділянки площею 0,3329 га, що згідно із державним актом на право постійного користування землею від 29.12.2001 за № 39 передана КП "Меркурій".

При цьому відповідач ігнорує рішення від 03.08.2016 Петриківського районного суду Дніпропетровської області у справі №187/421/16-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.11.2016, яким гр. ОСОБА_2 відмовлено у праві користування земельною ділянкою площею 0,063 га кадастровий номер :03:045:0139, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; той факт, що на земельній ділянці, яку Петриківська селищна рада намагається передати в оренду гр. ОСОБА_1 , розташоване майно КП «Меркурій», будівля складу Г-1;- що земельна ділянка площею 0,063 га є складовою частиною земельної ділянки загальною площею 0,3329 га, яка відповідно до Державного акта на право постійного користування землею І-ДП № 007758 з 29.12.2001 надана у постійне користування КП «Меркурій».

Позивач зазначає, що протягом 2013-2021 років Петриківська селищна рада неодноразово приймала незаконні рішення щодо земельної ділянки 0,063 га.

Так, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.01.2017 у справі №904/10242/16 позов КП «Меркурій» задоволено повністю. Визнано недійсним рішення Петриківської селищної ради Дніпропетровської області № 531-23/VІ від 14.06.2013 "Про розробку детального плану території частини смт. Петриківка для внесення змін до Генерального плану забудови по АДРЕСА_2 ". Визнано недійсним рішення Петриківської селищної ради Дніпропетровської області № 545-25/VІ від 10.07.2013 "Про дозвіл на розробку проекту землеустрою відведення земельної ділянки". Визнано недійсним рішення Петриківської селищної ради Дніпропетровської області №1020-47/VІ від 21.08.2015 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Вказане рішення набрало законної сили.

У цьому рішенні зокрема зазначено про незаконність прийнятих Петриківською селищною радою Дніпропетровської області рішень стосовно земельної ділянки, яка відповідно до Державного акту на право постійного користування землею надана у постійне користування КП "Меркурій".

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 у справі № 904/2219/17, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.07.2017, рішення Петриківської селищної ради № 399-17/VII від 14.02.2017 "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою", яким припинено право постійного користування КП "Меркурій" земельною ділянкою та вилучено із постійного користування КП "Меркурій" земельну ділянку, припинено (анульовано) дію Державного акта на постійне користування землею, також визнано недійсним.

Рішенням Господарського суду від 15.08.2017 у справі № 904/5455/17 визнано недійсним рішення Петриківської селищної ради № 440-2 0/VІ від 04.04.2017 "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в оренду", видане ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,063 га, кадастровий номер :03:045:0139, місце розташування: АДРЕСА_1 .

В той же час, не зважаючи на рішення судів, не маючи речових прав на користування земельною ділянкою площею 0,063га кадастровий номер :03:045:0139, ОСОБА_2 у незаконний спосіб, на земельній ділянці, наданій у користування КП «Меркурій», на місці складу, що належить КП «Меркурій», з порушенням норм законодавства, 01.09.2017 зареєстрував право власності на самочинне будівництво торгівельного комплексу, загальною площею 198,9 кв.м., а потім подарував його ОСОБА_1 .

Позивач стверджує, що ці дії ОСОБА_2 порушили право землекористування та майнові права КП "Меркурій", у зв`язку із чим останнє було вимушено знов звернутися до Петриківського районного суду для відновлення своїх прав. Позовні вимоги КП "Меркурій" у справі №187/1386/17 Петриківським районним судом були задоволені, а саме скасований договір дарування, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та скасована державна реєстрація речових прав на торгівельний комплекс за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . На теперішній час справа перебуває у Дніпровському апеляційному суді.

Але, на зважаючи на рішення судів різних інстанцій та юрисдикцій, громадянкою ОСОБА_1 замовлена та розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в оренду на земельну ділянку площею 0,063 га, кадастровий номер :03:045:0139, місце розташування: АДРЕСА_1 , та вказана технічна документація подана до Петриківської селищної ради на затвердження та для подальшого укладання договору оренди.

У свою чергу, Петриківська селищна рада, достовірно знаючи про всі вищезазначені судові рішення, повністю їх ігноруючи, порушуючи законні права та інтереси КП «Меркурій» щодо права користування земельною ділянкою на підставі Державного акта, без згоди КП «Меркурій», за результатами розгляду поданоиї громадянкою ОСОБА_1 прийняла оскаржуване рішення.

Як зазначає позивач, на теперішній час договір оренди землі не укладений, тобто рішення сесій Петриківської селищної ради від 19.03.2021 № 116 "Про надання земельної ділянки в оренду" № 116-5/VІІ від 12.03.2021 не реалізоване.

Позивач вказує, що дії Петриківської селищної ради в частині прийняття оскаржуваного рішення можуть свідчити про те, що в подальшому Петриківська селищна рада відповідно до зазначеного рішення укладе договір оренди з ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,063 га, з кадастровим номером :03:045:0139, цільове призначення (03.07) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та в подальшому гр. ОСОБА_1 або Петриківська селищна рада зареєструють речове право за ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку. Тобто реєстрація речового права на земельну ділянку, площею 0,063 га, кадастровий номер :03:045:0139, призведе до виникнення подвійної правосуб`єктності щодо землекористування на одну і ту ж земельну ділянку.

У разі, якщо Господарський суд Дніпропетровської області визнає оскаржуване рішення відповідача недійсним, його не можливо буде виконати, так як відповідно до п.4 зазначеного рішення Петриківською селищною радою буде укладений договір оренди на земельну ділянку, площею 0,063га з кадастровим номером :03:045:0139 з ОСОБА_1 та згідно п. 5 зазначеного рішення ОСОБА_1 вже зареєструє договір оренди у суб`єкта державної реєстрації речового права.

У підготовчому засіданні 22.07.2021 позивач підтримав заяву про забезпечення позову та просив суд заяву задовольнити.

Відповідач та третя особа у призначене підготовче засідання явку повноважних представників не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи позивача, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

За змістом ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Відповідно до п.п. 4 та 5 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 3 цієї статті Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 15.01.2019 у справі № 915/870/18.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів ст. ст. 13, 15, 74 Господарського процесуального кодексу України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді заборони третім особам вчиняти певні дії щодо предмета спору тощо) права відповідача або вказаних осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.01.2019 у справі № 915/870/18.

Суд зауважує, що оскільки у даній справі позивач звернувся з немайновими позовними вимогами про визнання недійсним рішення сесій Петриківської селищної ради від 19.03.2021 № 116 "Про надання земельної ділянки в оренду" від 12.03.2021 № 116-5/YIII, тобто судове рішення у разі задоволення цих вимог не вимагатиме примусового виконання. В даному випадку, як підстава вжиття заходів забезпечення позову мають досліджуватись обставини, що свідчать про те, що невжиття таких заходів істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Такої ж правої позиції дотримується об`єднана палата Касаційного господарського суду Верховного Суду у постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Позивач просить суд до набрання законної сили судовим рішенням у справі №904/6100/21 та для забезпечення позову заборонити вчинення реєстраційних дій щодо державної реєстрації речових прав на земельну ділянку площею 0,063 га, з кадастровим номером :03:045:0139, цільове призначення (03.07) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Господарський суд зазначає, що забезпечення позову є тимчасовим заходом, необхідним для попередження подальших неправомірних дій, про усунення яких позивач просить в позові, і такий захід забезпечення позову не вирішує наявності будь-якого права. Крім того, вказаний спосіб забезпечення позову покликаний на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову з огляду на предмет спору, правову природу спірних правовідносин.

При цьому, заявлений захід забезпечення позову, виходячи зі змісту заявлених вимог, не є тотожним самим заявленим позовним вимогам.

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції" № 475/97- ВР від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4,7, 11 до Конвенції.

Згідно із ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, господарський суд виходить із того, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

При цьому господарський суд враховує наявні судові рішення, якими встановлено незаконність дій відповідача, що спрямовані на припинення права користування спірною земельною ділянкою Колективного підприємства ''Меркурій''.

Незастосування заходів забезпечення позову може призвести до того, що права позивача не буде захищено, навіть у разі задоволення позову, в той час як застосування вказаних заходів забезпечення позову може цьому завадити.

За встановлених обставин, враховуючи предмет позову, на думку суду, заявлений позивачем спосіб забезпечення позову є адекватним, співрозмірним та обґрунтованим, у зв`язку із чим заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

У підготовчому засіданні 22.07.2021 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Колективного підприємства "Меркурій" про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо державної реєстрації речових прав на земельну ділянку площею 0,063 га, з кадастровим номером :03:045:0139, цільове призначення (03.07) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 904/6100/21.

Ухвала з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження має статус виконавчого документа.

Ухвала набирає законної сили з дати її проголошення 22.07.2021.

Ухвала як виконавчий документ підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" та може бути пред`явлена до виконання - до 23.07.2024.

Стягувач: Колективне підприємство "Меркурій" (51800, Дніпропетровська область, Петриківський район, смт. Петриківка, пр. Петра Калнишевського, буд. 59, )

Боржники:

- Петриківська селищна рада (51800, Дніпропетровська область, Петриківський район, смт. Петриківка, пр. Петра Калнишевського, буд. 69, );

- органи з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.А. Рудь