ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1618/21

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Манілець А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом фізичної особи - підприємця Поліщук Юлії Володимирівни, м. Київ,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Експресс Логистик», м. Ірпінь Київської області

про стягнення 253 125,43 грн.,

без виклику представників;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - фізична особа - підприємець Поліщук Юлія Володимирівна, м. Київ (далі по тексту - ФОП Поліщук Ю.В.) звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 01.06.2021 №1/1-21 до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Експресс Логистик» (далі по тексту ТОВ «Трейд Експресс Логистик»), в якому просить суд стягнути з відповідача 253125,43 грн. безпідставно отриманих коштів відповідно до ст. 1212 ЦК України та покласти на відповідача відшкодування сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 08.12.2020 та 09.12.2020 перерахувала відповідачу 100000,00 грн. та 153125,43 грн. із призначенням платежу «передоплата за термоодяг згідно договору №9 від 08.12.2020». Однак, за твердженням позивача, вказані оплати були вчинені помилково, оскільки жодних договірних відносин між позивачем та відповідачем не існувало, а договір №9, на який міститься посилання у призначеннях платежу платіжних доручень, між сторонами у будь-якій формі ніколи не укладався. Позивач твердить, що зверталась до відповідача із претензією від 13.04.2021 з вимогою повернути безпідставно отримані кошти, яка залишилась без відповіді та задоволення, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача вказані кошти як помилково перераховані у судовому порядку.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Позивача зобов`язано подати засвідчені банківською установою банківські виписки за 08.12.2020 та 09.12.2020 по рахунку позивача, якими підтверджується перерахування на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Експресс Логистик" грошових коштів у загальній сумі 253125,43 грн. Відповідача було зобов`язано у порядку частини 2 ст. 74 ГПК України подати суду оригінал та копію договору №9 від 08.12.2020, укладеного між ТОВ "Трейд Експресс Логистик" та ФОП Поліщук Ю.В., докази поставки товару на суму передоплати 253125,43 грн. (видаткові, товарно-транспортні накладні, акти приймання-передачі товару - термоодягу), або письмові пояснення щодо їх відсутності; належним чином засвідчені банківською установою копії платіжних документів, банківських виписок (для приєднання до матеріалів справи), що підтверджують повернення ФОП Поліщук Ю.В. передоплати в сумі 253125,43 грн.

16.06.2021 віл позивача до господарського суду надійшло клопотання від 16.06.2021 №1/2-21 про доручення до матеріалів справи документів, а саме засвідчених банком дублікатів чеків від 08.12.2020 код квитанції 2168-6286-9847-8749 на суму 100000,00 грн. та від 09.12.2020 код квитанції 06-7077 на суму 153125,43 грн. Також у клопотанні зазначено, що кошти були перераховані через касу банку, у зв`язку з чим банківські виписки по рахунку відсутні.

Відповідач відзив на позов та витребувані документи не подав.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно до пункту 5 частини 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд вжив всіх можливих заходів для належного відповідно до закону повідомлення відповідача про судовий розгляд. Копії ухвали від 02.06.2021 були направлені відповідачу на адресу місцезнаходження згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме м. Ірпінь, вул. Новооскольська, буд. 8-Б, офіс 2. Крім того, копія ухвали була направлена на адресу єдиного засновника та бенефіціара ТОВ «Трейд Експресс Логістик» Пузиревського С.І. на адресу, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вказані поштові відправлення повернуті на адресу суду із відмітками підприємства зв`язку «за закінченням терміну зберігання» від 06.07.2021 (з адреси проживання бенефіціара Пузиревського С.І.) та від 16.07.2021 (з адреси місцезнаходження юридичної особи ТОВ «Трейд Експресс Логистик»).

З цього приводу, враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.04.2018 у справі № 916/3188/16, суд зазначає, що факт неотримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справах № 910/15442/17 від 16.05.2018, 910/23064/17 від 10.09.2018, 906/587/17 від 24.07.2018.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в ухвалі від 04.10.2019 у справі №911/2606/16 зазначив, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

З огляду на викладене, суд вважає, що у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ФОП Поліщук Ю.В. здійснила оплату коштів на користь одержувача ТОВ «Трейд Експресс Логистик» (код 43398301), а саме:

за квитанцією №0.0..1 від 08.12.2020 було сплачено 100 000,00 грн. із призначенням платежу «часткова передоплата за термоодяг згідно договору №9 від 08.12.2020»;

за квитанцією №0.0..1 від 09.12.2020 було сплачено 153 125,43 грн. із призначенням платежу «часткова передоплата за термоодяг згідно договору №9 від 08.12.2020».

Позивач твердить, що вказані оплати були вчинені помилково, оскільки жодних договірних відносин між сторонами не виникало, договір №9 від 08.12.2020 у будь-якій формі між сторонами не укладався.

На підставі вищевикладеного позивач 13.04.2021 надіслала відповідачу претензію від 13.04.2021 №1/0-21, у якій просила повернути грошові кошти у розмірі 253125,43 грн., отримані безпідставно від ФОП Поліщук Ю.В. відповідно до квитанцій від 08.12.2020 та від 09.02.2020 (копія претензії, конверту №514 від 13.04.2021 та роздруківка трекінгу відстеження пересилання поштового відправлення залучені до матеріалів справи). Разом із тим, вказана претензія не була отримана ТОВ «Трейд Експресс Логистик» та повернулась відправнику із відміткою підприємства зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України (пункти 28, 29, 30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, пункт 27 постанови Верховного Суду від 29.01.2019 у справі №922/536/18).

Характерною особливістю кондиційних зобов`язань є те, що ці зобов`язання можуть виникати і з дій, і з подій, причому з дій ? як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних.

Важливо те, що у кондиційному зобов`язанні не має правового значення, чи вибуло майно з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Кондиційне зобов`язання виникає за наявності таких умов:

? набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої особи (потерпілого);

? таке набуття чи збереження відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке він безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна. Такий висновок викладено в постанові ВП ВС від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Сторонами кондикційного зобов`язання є власник майна (титульний володілець), який має право вимоги та виступає кредитором, а також набувач майна, який виступає боржником.

Недоведення позивачем факту безпідставного набуття відповідачем майна позивача унеможливлює покладення на відповідача обов`язку з відшкодування його вартості відповідно до статті 1213 ЦК України.

Суд вживав можливих заходів для з`ясування наявності правових підстав для набуття відповідачем та утримання набутих від позивача грошових коштів в сумі 253125,43 грн., а також для з`ясування реального руху товарно-матеріальних цінностей.

Відповідно до частини 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відтак, суд ухвалою від 02.06.2021 у порядку частини 2 ст. 74 ГПК України зобов`язував відповідача подати суду оригінал та копію договору №9 від 08.12.2020, укладеного між ТОВ "Трейд Експресс Логистик" та ФОП Поліщук Ю.В., докази поставки товару на суму передоплати 253125,43 грн. (видаткові, товарно-транспортні накладні, акти приймання-передачі товару - термоодягу), або письмові пояснення щодо їх відсутності; належним чином засвідчені банківською установою копії платіжних документів, банківських виписок, що підтверджують повернення ФОП Поліщук Ю.В. передоплати в сумі 253125,43 грн.

Вказані документи суду подані не були.

Відтак, за матеріалами справи доведеним є факт перерахування коштів позивачем відповідачу в сумі 253125,43 грн.; доказів існування між сторонами договору як правової підстави для отримання вказаних коштів у будь-якій формі (чи у формі єдиного документу, чи укладеного у спрощений спосіб шляхом обміну документами, з яких вбачається його зміст) суду не подано.

Також суду не подано доказів поставки товару відповідачем позивачу на спірну суму. При цьому суд звертає увагу на те, що видами діяльності відповідача згідно даних Єдиного державного реєстру є 52.29 інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 49.41 вантажний автомобільний транспорт; 77.32 надання в оренду будівельних машин і устаткування; 77.39 надання в оренду інших машин, устаткування та товарів. Серед видів діяльності відповідача оптова та/або роздрібна торгівля не зазначені.

Також суду не подано доказів повернення коштів відповідачем позивачу на його вимогу.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Крім того, згідно із статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на викладене, суд, оцінивши докази у сукупності, робить висновок про те, що позовні вимоги ФОП Поліщук Ю.В. про стягнення з ТОВ «Трейд Експресс Логистик» безпідставно отриманих коштів в сумі 253125,43 грн. є обґрунтованими законними та такими, які належить задовольнити. Отже суд ухвалює рішення про стягнення з ТОВ «Трейд Експресс Логистик» на користь ФОП Поліщук Ю.В. 253125,43 грн. безпідставно отриманих коштів.

У зв`язку із задоволенням позову відповідно до ст. 129 ГПК України суд покладає на відповідача відшкодування позивачу сплаченого судового збору в сумі 3 796,88 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов фізичної особи підприємця Поліщук Юлії Володимирівни задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Експресс Логистик» (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Новооскольська, буд.8, офіс 2, ідентифікаційний код 43398301) на користь фізичної особи - підприємця Поліщук Юлії Володимирівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

253 125,43 грн. (двісті п`ятдесят три тисячі сто двадцять п`ять гривень сорок три копійки) основного боргу,

3 796,88 грн. (три тисячі сімсот дев`яносто шість гривень вісімдесят вісім копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх