ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. ОдесаСправа № 5016/2225/2011(6/134)

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Савицького Я.Ф., Разюк Г.П.

секретар судового засідання: Глущенко Т.А.

за участю представників сторін:

від прокуратури Коломійчук І.О., посвідчення № 058842, дата видачі : 21.12.20;

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Рудоманової Людмили Олександрівни

на ухвали Господарського суду Миколаївської області від „13 квітня 2021р. та від „23 квітня 2021р.

у справі № 5016/2225/2011(6/134)

за позовом Прокурора Жовтневого району в інтересах держави в особі Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Рудоманової Людмили Олександрівни

про стягнення заборгованості в сумі 28 472,04 грн. та розірвання договору оренди земельної ділянки.,-

головуючий суддя Коваль С.М.

місце прийняття ухвали: Господарський суд Миколаївської області

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. В судовому засіданні 29.07.2021 згідно ст.233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 22.09.2011 року по справі №5016/2225/2011(6/134) позов задоволено повністю, стягнуто з фізичної особи-підприємця Рудоманової Людмили Олександрівни заборгованість з орендної плати в сумі 28 472,04 грн. на користь Лиманівської сільської ради Жовтневого району. Розірвано договір оренди земельної ділянки від 14.07.2007р., укладений між Лиманівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області та фізичною особою-підприємцем Рудомановою Людмилою Олександрівною для обслуговування дитячого санаторію, що розташований в с. Лимани Жовтневого району Миколаївської області по вул. Фрунзе 111 та 145-6. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Рудоманової Людмили Олександрівни на користь державного бюджету 85,00 грн. та 284,72 грн. держмита, а також 236,00 грн. витрат на інформаційне технічне забезпечення судового процесу.

23.11.2011 року на виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 30.08.2011 року, залишеного без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2011 року, видано накази.

12.08.2014 року державний виконавець Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Тарасенко К.В., виніс постанову про відкриття виконавчого провадження.

Постановою Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 14.04.2017 передано виконавчий документ до Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса.

02.04.2021 року до Господарського суду Миколаївської області від заступника начальника відділу Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шкляр С.В. надійшла заява за від 30.03.2021 року вих. №7717 про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 5016/2225/2011(6/134).

Заявник, посилаючись на ч.5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 52, 334 Господарського процесуального кодексу України та Витяг від 15.03.2021 року № 31 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, просив суд постановити ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу по справі № 5016/2225/2011(6/134) від 23.11.2011 року, виданого Господарським судом Миколаївської області, просив замінити стягувача у виконавчому провадженні АСВП №4424458 з Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області на Галицинівську сільську раду Вітовського району Миколаївської області.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.04.2021 року у справі №5016/2225/2011(6/134) (суддя Коваль С.М.) заяву заступника начальника відділу Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шкляр С.В. від 30.03.2021 року вих. №7717, про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 5016/2225/2011(6/134) задоволено. Залучено до участі у справі на стадії виконання судового рішення в якості стягувача замість Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області його правонаступника - Товариство з додатковою відповідальністю Облсортнасіннєовоч.

При прийнятті ухвали суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для здійснення заміни сторони виконавчого провадження по справі № 5016/2225/2011(6/134) відносно позивача - Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області його правонаступника.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 23.04.2021 заяву заступника начальника відділу Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шкляр С.В. про виправлення описки в ухвалі суду від 13.04.2021 задоволено. Виправлено допущену в абз.2 на ст.2 ухвали суду від 13.04.2021описку, виклавши зазначений абзац в наступній редакції:

«Ураховуючи викладене, заява про заміну сторони виконавчого провадження заступника начальника відділу Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шкляр С.В., а саме про заміну стягувача - Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області на правонаступника Галицинівська сільська раду Вітовського району Миколаївської області, підлягає задоволенню».

Далі без змін.

Виправлено допущені у п.2 резолютивної частини ухвали суду від 13.04.2021описки. Пункт 2 резолютивної частини ухвали суду від 13.04.2021 викласти у такій редакції:

«Залучити до участі у справі на стадії виконання судового рішення в якості стягувача замість Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області (57284, Миколаївська область, Жовтневий район, с. Лимани, вул. Центральна, 130, ідентифікаційний код 22440768) його правонаступника - Галицинівську сільську раду Вітовського району Миколаївської області (57286, Миколаївська обл., Вітовський район, с. Галицинове, вул. Центральна, буд. 1, ідентифікаційний код 22440768) Далі без змін.

Не погодившись з прийнятими ухвалами, до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась Фізична особа-підприємець Рудоманова Людмила Олександрівна, в якій посилається на недотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвали Господарського суду Миколаївської області від 13.04.2021р. та від 23.04.2021 по справі № 5016/2225/2011(6/134).

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено право державного виконавця з власної ініціативи звертатись до суду із заявою про заміну стягувача, а також вказано про наявність помилок в ухвалі від 23.04.2021, а саме однакового ідентифікаційного коду у сільських рад.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 клопотання Фізичної особи-підприємця Рудоманової Людмили Олександрівни про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено; поновлено Фізичній особі-підприємцю Рудомановій Людмилі Олександрівні строк на апеляційне оскарження; відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Рудоманової Людмили Олександрівни на ухвали Господарського суду Миколаївської області від „13 квітня 2021р. та від „23 квітня 2021р. у справі № 5016/2225/2011(6/134); призначено розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Рудоманової Людмили Олександрівни на 29 липня 2021 року о 15:00 год.

12.07.2021 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури, в якому останній просить апеляційну скаргу ФОП Рудоманової Л.О. залишити без задоволення, а ухвали господарського суду Миколаївської області від 13.04.2021 та від 23.04.2021 у справі 5016/2225/2011(6/134) без змін.

27.07.2021р. від Фізичної особи-підприємця Рудоманової Людмили Олександрівни надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в якому остання просить провести судове засідання в режимі відеоконференції та зазначено, що найближчий суд, до якого може прибути для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції знаходиться за адресою: вул. Адміральська, 22, м. Миколаїв, 54001 (Господарський суд Миколаївської області).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Рудоманової Людмили Олександрівни про участь у судовому засіданні 29.07.2021 року о 15:00 в режимі відеоконференції по справі № 5016/2225/2011(6/134) відмовлено.

У судовому засіданні 29.07.2021р. представник прокуратури заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскаржуваних ухвал.

Представники інших сторін в судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.

В силу статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши в судовому засіданні пояснення присутнього представника прокуратури, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням господарського суду Миколаївської області від 22.09.2011 року по справі №5016/2225/2011(6/134) позов задоволено повністю, стягнуто з фізичної особи-підприємця Рудоманової Людмили Олександрівни заборгованість з орендної плати в сумі 28 472,04 грн. на користь Лиманівської сільської ради Жовтневого району. Розірвано договір оренди земельної ділянки від 14.07.2007р., укладений між Лиманівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області та фізичною особою-підприємцем Рудомановою Людмилою Олександрівною для обслуговування дитячого санаторію, що розташований в с. Лимани Жовтневого району Миколаївської області по вул. Фрунзе 111 та 145-6. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Рудоманової Людмили Олександрівни на користь державного бюджету 85,00 грн. та 284,72 грн. держмита, а також 236,00 грн. витрат на інформаційне технічне забезпечення судового процесу.

23.11.2011 року на виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 30.08.2011 року, залишеного без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2011 року видано накази.

12.08.2014 року державний виконавець Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Тарасенко К.В., виніс постанову про відкриття виконавчого провадження.

Постановою Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 14.04.2017 передано виконавчий документ до Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса.

В обґрунтування заяви про заміну сторони виконавчого провадження заступник начальника відділу Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шкляр С.В. посилається на ч.5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 52, 334 Господарського процесуального кодексу України.

Здійснюючи заміну стягувача Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області його правонаступником Галицинівська сільська раду Вітовського району Миколаївської області, місцевий господарський суд зазначив, що заявником доведено суду та підтверджено належними і допустимими доказами факт припинення Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області та набуття Галицинівською сільською радою Вітовського району Миколаївської області всіх прав правонаступника.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

В силу статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За умовами частини другої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частинами першою, другою статті 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (рішення Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2012).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №11-рп/2012 від 25.04.2012 невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело як джерело права.

За умовами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "Деркач та Палек проти України" Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, даний пункт передбачає "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 Конвенції як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бурдов проти Росії").

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок. За певних обставин така затримка може бути виправданою, але вона не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії").

У рішенні по справі "Чіжов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Відповідно до ст.1,5 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців). Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

За правилами ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Частиною п`ятою ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відтак, заступник начальника відділу Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шкляр С.В. уповноважена на звернення до господарського суду Миколаївської області із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання судового рішення у справі №5016/2225/2011(6/134), а доводи скаржника в цій частині є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №719-р визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Миколаївської області.

Згідно з вказаним розпорядженням Лиманівська територіальна громада увійшла до складу Галицинівської територіальної громади Вітовського району Миколаївської області.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.03.2021 року № 31 юридичну особу - Лиманівську сільську раду припинено на підставі рішення про реорганізації, її правонаступником є Галицинівська сільська раду Вітовського району Миколаївської області.

З огляду на викладене, ухвали Господарського суду Миколаївської області від 13.04.2021р. та від 23.04.2021 по справі № 5016/2225/2011(6/134) винесені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а можливість та порядок виправлення помилок у судових рішеннях передбачено ст. 243 ГПК України, як з власної ініціативи суду, так і за заявою учасників справи.

Таким чином, у зв`язку з тим, що доводи скаржника стосовно порушення Господарським судом Миколаївської області норм права при постановленні оскаржуваних ухвал не знайшли свого підтвердження, підстав для скасування зазначених судових актів колегія суддів не вбачає.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючисьст.ст. 129, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Рудоманової Людмили Олександрівни залишити без задоволення.

2. Ухвали Господарського суду Миколаївської області від „13 квітня 2021р. та від „23 квітня 2021р. у справі №5016/2225/2011(6/134) залишити без змін.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови

складено та підписано 30.07.2021

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Я.Ф. Савицький