ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2021 року м.Дніпро Справа № 904/1230/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В.,

судді: Кузнецова І.Л., Подобєд І.М.

секретар судового засідання: Григоренко А. А.

Представники сторін:

від позивача: Скачков Р. В., посвідчення № 2646 від 03.07.2020 р., адвокат;

від Дніпровської міської ради: Єрмілко А. А., довіреність № 7/10-3347 від 24.12.2020 р., головний спеціаліст управління нормативно-правової роботи;

від відповідача-1: Коробов І. О., виписка з ЄДР та паспорт НОМЕР_1 , представник;

інші представники сторін не з`явились.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста "Дніпропетровської міської ради" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2021 суддя Мельниченко І.Ф. у справі № 904/1230/21 за заявою Фізичної особи-підприємця Ноздрюхіної Людмили Іванівни, м. Дніпро про забезпечення позову у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Ноздрюхіної Людмили Іванівни, м. Дніпро

до відповідача-1: Комунального підприємства "Міськавтопарк", м. Дніпро

відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Сологуб Олега Олександровича, м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - 1 ОСОБА_1 , м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - 2 Виконавчий комітет Дніпровської міської ради, м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - 3 Дніпровська міська рада, м. Дніпро

про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення та визнання недійсним договір № 538ОП від 26.04.2019

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Ноздрюхіна Людмила Іванівна звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права власності об`єктом нерухомого майна (автостоянка), розташованого за адресою: 49130, м. Дніпро, пр. Миру, 23б, шляхом: виселення Комунального підприємства "Міськавтопарк" та Фізичної особи-підприємця Гальченко Ігоря Олександровича з незаконно займаної автостоянки, яка на праві власності належить Ноздрюхіній Людмилі Іванівні, надавши безперешкодний доступ позивачу до вказаного об`єкту нерухомого майна та земельної ділянки (кадастровий номер :04:186:0277).

Визнати недійсним договір № 538 ОП "Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування" від 26.04.2019, укладеного між Комунальним підприємством "Міськавтопарк" та Фізичною особою-підприємцем Гальченко Ігорем Олександровичем, з моменту його укладання.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.03.2021.

22.03.2021 позивачем подано клопотання про заміну Фізичної особи-підприємця Гальченко Ігоря Олександровича (відповідача-2) на Фізичну особу-підприємця Сологуба Олега Олександровича.

Крім того, позивачем подано клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фізичну особу-підприємця Гальченко Ігоря Олександровича.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2021 вказані клопотання позивача задоволено, замінено відповідача-2 у справі № 904/1230/21 Фізичну особу-підприємця Гальченко Ігоря Олександровича на Фізичну особу-підприємця Сологуба Олега Олександровича, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фізичну особу-підприємця Гальченко Ігоря Олександровича.

До суду 22.03.2021 позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом заборони Комунальному підприємству "Міськавтопарк", Фізичній особі-підприємцю Сологуб Олегу Олександровичу, вчиняти дії направлені на відчуження, передачу в користування, реконструкцію або інші будь-які дії пов`язані зі зміною користувача, об`єкту нерухомості (автостоянка), в цілому або його частини, що складається з: літера А 1 будівля автостоянки, шлакоблок, загальна площа 8,3 квадратних метрів; літера Б кіоск, 5,8 квадратних метрів, метал; літера В туалет 1,4 квадратних метрів, метал; літера Г кіоск, 11,0 квадратних метрів, метал; № 1,2 огорожі, (156,5 метрів, 169,7 метрів); № 3,4,6 ворота, (13,6 метрів, 6,6 метрів, 12,5 метрів); № 5 хвіртка; мостіння № І асфальт 2524,0 квадратних метрів, № ІІ бетон 3,0 квадратних метрів; земельної ділянки кадастровий номер: :04:186:0277 (попередній кадастровий номер: :04:186:0271), розташованого за адресою: 49130, м. Дніпро, просп. Миру, 23б, який належить позивачу на праві власності.

Вказана заява мотивована тим, що після відкриття провадження у справі № 904/1230/21 відповідачі 1, 2 та треті особи 1,2 з метою невиконання в майбутньому рішення суду в разі задоволення позову в повному обсязі, вчинили неправомірні дії направленні на розірвання договору з Фізичною особою-підприємцем Гальченко Ігорем Олександровичем та вчинили неправомірні дії направленні на укладання договору з Фізичною особою-підприємцем Сологуб Олегом Олександровичем.

Позивач зазначає, що зловживаючи своїми правами відповідачі та треті особи, ФОП Сологуб О.О. можуть приховати майно, подати (шляхом відчуження третім особам за договорами, з тендерів, аукціонів, торгів, електронних майданчиків та Єдиної системи електронних торгів публічних закупівель ПроЗорро та інше), знищити чи знецінити його, різними шляхами, а саме: провести реконструкцію (із знесенням частини або в цілому майна), переобладнання (частини або в цілому), в четверте змінити адресу, у третє передати третім особам в користування, володіння, управління все майно або йог частину, внаслідок чого судовий захист прав та законних інтересів позивача може виявитися неефективним, а прийняте на користь останнього рішення суду може залишитися без виконання.

Враховуючи характер та предмет спірних правовідносин, протиправність дій відповідачів та третьої особи щодо подальшого незаконного розпорядження та використання спірного об`єкту нерухомості після подання вищевказаної позовної заяви, позивач вважає, що є усі підстави для вжиття судом заходів забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2021 у справі № 904/1230/21 заяву Фізичної особи-підприємця Ноздрюхіної Людмили Іванівни про забезпечення позову задоволено.

З метою забезпечення позову до набрання рішенням законної сили заборонено Комунальному підприємству "Міськавтопарк" (), Фізичній особі-підприємцю Сологуб Олегу Олександровичу (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), вчиняти дії направлені на відчуження, передачу в користування, реконструкцію або інші будь-які дії пов`язані зі зміною користувача, об`єкту нерухомості (автостоянка), в цілому або його частини, що складається з: літера А 1 будівля автостоянки, шлакоблок, загальна площа 8,3 квадратних метрів; літера Б кіоск, 5,8 квадратних метрів, метал; літера В туалет 1,4 квадратних метрів, метал; літера Г кіоск, 11,0 квадратних метрів, метал; № 1,2 огорожі, (156,5 метрів, 169,7 метрів); № 3,4,6 ворота, (13,6 метрів, 6,6 метрів, 12,5 метрів); № 5 хвіртка; мостіння № І асфальт 2524,0 квадратних метрів, № ІІ бетон 3,0 квадратних метрів; земельної ділянки кадастровий номер: :04:186:0277 (попередній кадастровий номер: :04:186:0271), розташованого за адресою: 49130, м. Дніпро, просп. Миру, 23б, який належить позивачу на праві власності.

Ухвала мотивована тим, що вжиття заявлених позивачем по даній справі заходів забезпечення позову сприятиме захисту та поновленню порушених прав позивача та виконанню рішення по даній справі у разі задоволення позовних вимог. Тоді як невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, що в свою чергу призведе до нівелювання функції судового рішення, як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, Комунальне підприємство "Міськавтопарк" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2021 у справі № 904/1230/21 та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Ноздрюхіної Людмили Іванівни про забезпечення позову.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що Суд встановив, що заява про забезпечення позову мотивована тим, що після відкриття провадження у справі № 904/1230/21 Комунальне підприємство "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради, Фізична особа-підприємець Сологуб Олег Олександрович та треті особи 1, 2 з метою невиконання в майбутньому рішення суду в разі задоволення позову в повному обсязі, вчинили неправомірні дії направленні на розірвання договору з Фізичною особою-підприємцем Гальченко Ігорем Олександровичем та вчинили неправомірні дії направленні на укладання договору з Фізичною особою-підприємцем Сологуб Олегом Олександровичем стосовно майна, яке позивач відносить до належного йому, хоч і ідентифікованого за адресою і площею інакше.

Таким чином, позивач обґрунтував свою заяву про забезпечення позову діями особи, на які немає посилання у позові, і яка не була зазначена у позові учасником справи, чим сам підтвердив, що підставою заяви стали дії після відкриття провадження особи, яка лише у подальшому була замінена як відповідач.

Також це означає, що відповідачем стала особа, яка не мала відношення до обставин, зазначених у позові, на які позивач вказує як на незаконні, і дії цієї особи не можуть стати предметом цього спору, оскільки ці дії можуть стати лише предметом у новому позові.

Отже, позивач залишив в обґрунтуванні позову і заяви про забезпечення позову посилання на дії однієї особи, а відповідачем поставив іншу особу, яка вчиняла зовсім інші дії, а відтак заява про забезпечення позову не могла бути задоволена.

Крім того, суд ніяк не обґрунтував належність майна позивача до майна, що було предметом дій відповідача та інших осіб.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, в даному випадку має застосовуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Має також досліджуватись, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Ухвалами центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2021 та 26.05.2021 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськавтопарк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2021 у справі № 904/1230/21 залишено без руху, та надано скаржнику строк 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору у сумі 567,50 грн. та надати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

На виконання ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2021 та 26.05.2021 у справі №904/1230/21 апелянтом до матеріалів справи надано належні докази сплати судового збору у сумі 567,50 грн. та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2021 поновлено строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Міськавтопарк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2021 суддя Мельниченко І.Ф. у справі № 904/1230/21 та призначено справу до розгляду на 06.07.2021 на 12 годин 30 хвилин.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.07.2021 відкладено розгляд справи до 20.07.2021р.

В судовому засіданні 20.07.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України господарський, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.4 ст.137 ГПК України).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та відповідно до ст.74 ГПК України навести докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Крім цього, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді заборони третім особам вчиняти певні дії щодо предмета спору тощо) права відповідача або вказаних осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Аналогічні висновки викладені у пункті 15 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18 та у пункті 7.2. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 910/1986/19.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.136 ГПК України, заходи забезпечення позову можуть вживатися за наявності умов якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити: 1 - виконання рішення суду; 2 - ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже у разі, якщо поданий позов, який особа просить забезпечити, має вимоги немайнового характеру, то у цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не застосовується та не досліджується, оскільки судове рішення у разі задоволення вимог немайнового характеру не вимагатиме їх примусового виконання.

У такому разі має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Як вбачається з матеріалів справи, Фізична особа-підприємець Ноздрюхіна Людмила Іванівна звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права власності об`єктом нерухомого майна (автостоянка), розташованого за адресою: 49130, м. Дніпро, пр. Миру, 23б, шляхом: виселення Комунального підприємства "Міськавтопарк" та Фізичної особи-підприємця Гальченко Ігоря Олександровича з незаконно займаної автостоянки, яка на праві власності належить Ноздрюхіній Людмилі Іванівні, надавши безперешкодний доступ позивачу до вказаного об`єкту нерухомого майна та земельної ділянки (кадастровий номер :04:186:0277).

Визнати недійсним договір № 538 ОП "Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування" від 26.04.2019, укладеного між Комунальним підприємством "Міськавтопарк" та Фізичною особою-підприємцем Гальченко Ігорем Олександровичем, з моменту його укладання.

З наданих доказів позивачем до позовної заяви вбачається, що після відкриття провадження у справі № 904/1230/21 відповідачі 1, 2 та треті особи 1,2 з метою невиконання в майбутньому рішення суду в разі задоволення позову в повному обсязі, вчинили неправомірні дії направленні на розірвання договору з Фізичною особою-підприємцем Гальченко Ігорем Олександровичем та вчинили неправомірні дії направленні на укладання договору з Фізичною особою-підприємцем Сологуб Олегом Олександровичем.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо вжиття заявлених позивачем по даній справі заходів забезпечення позову сприятиме захисту та поновленню порушених прав позивача та виконанню рішення по даній справі у разі задоволення позовних вимог. Тоді як невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, що в свою чергу призведе до нівелювання функції судового рішення, як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста Дніпропетровської міської ради - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського Дніпропетровської області від 24.03.2021 у справі №904/1230/21 -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано:

головуючим суддею - доповідачем Чус О.В. 29.07.2021р., суддею-членом колегії Кузнецова І.Л. 29.07.2021р., суддею-членом колегії Подобєд І.М. __________р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.Л.Кузнецова

Суддя І.М.Подобєд