ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2021 року м. Дніпро Справа № 904/519/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Кузнецової І. Л., Чус О.В.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2020 р.

( суддя Фещенко Ю.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 19.03.2020 р.)

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Евент Центр"

( м. Дніпро )

до Департаменту з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради

( м. Дніпро )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області

( м. Дніпро )

про визнання укладеним договору № 1 від 01.01.2020 р., зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості за договором № 1 від 01.01.2020 р. у розмірі 2 499 750 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро Евент Центр" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Департаменту з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради (далі - відповідач), в якій просить суд: визнати укладеним договір № 1 від 01.01.2020 р.; зобов`язати підписати акт наданих послуг по договору № 1 від 01.01.2020 р.; стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за договором № 1 від 01.01.2020 р. у розмірі 2 499 750 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відповідачем зобов`язань за договором № 1 від 01.01.2020 р. в частині повного та своєчасного розрахунку за надані послуги з організації та проведення громадсько-культурного заходу "Новорічні свята у м. Дніпро", внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 2 499 750 грн. 00 коп. Так, Позивач зазначає, що обумовлені договором послуги були надані ним належним чином та у повному обсязі, але Відповідач відмовився від підписання акту наданих послуг відповідно до вказаного договору, у зв`язку із оскарженням рішення Замовника по процедурі закупівлі, за результатами проведення якої було укладено договір. Як зазначив Відповідач, 20.01.2020 р. рішенням Антимонопольного комітету України № 1093-р/пк-пз зобов`язано Відповідача скасувати рішення про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Евент Центр" переможцем процедури закупівлі - "ДК 021:2015:79950000-8 - Послуги з організації виставок, ярмарок і конгресів", оголошення про проведення якої оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за №UA-2019-11-28-000574-c. При цьому, послуги за вказаним договором Позивачем були надані у повному обсязі та належним чином, а Відповідач порушив свої зобов`язання за договором - не підписав акт наданих послуг та не здійснив оплату наданих послуг, внаслідок чого у нього утворилось заборгованість в сумі 2 499 750 грн. 00 коп.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2020 р. позов задоволено частково - стягнуто з Департаменту з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Евент Центр" - 2 499 750 грн. 00 коп. - основного боргу та 37 496 грн. 25 коп. - частину витрат по сплаті судового збору. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В основу оскаржуваного рішення щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача основного боргу в сумі 2 499 750 грн. 00 коп. покладено висновок місцевого господарського суду про наявність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог у вказаній частині, оскільки матеріалами справи спростовуються факт укладення договору № 1 від 01.01.2020 р. з порушенням вимог чинного законодавства, при цьому договір було укладено до моменту заборони - 02.01.2020 р. ( прийняття до розгляду скарги ТОВ "Євромедіа Компані" ).

Разом з тим, пославшись на те, що Позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність підстав для визнання укладеними договору № 1 від 01.01.2020 р., суд відмовив у задоволенні вимог в цій частині. Відмовив суд і у задоволенні вимоги щодо зобов`язання Відповідача підписати акт наданих послуг по договору № 1 від 01.01.2020 р., пославшись на те, що вказаний спосіб захисту не є ефективним в даному випадку та не призведе до поновлення прав Позивача, оскільки здійснення такої дії як підписання акту залежить виключно від волі Відповідача, а механізм примусового виконання такого рішення відсутній.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду в частині задоволених вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Прокурор посилається на те, що оскаржуваним рішенням фактично порушено майнові інтереси держави в особі Дніпровської міської ради, як представницького органу, який уповноважений представляти територіальну громаду міста Дніпро та здійснювати від її імені повноваження щодо розпорядження майном комунальної власності, а також департаменту з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики міської ради, як виконавчого органу міської ради (сторони у нікчемному договорі), прокурор звертається з цією апеляційної скаргою на захист інтересів держави в особі даних уповноважених органів. При цьому, Прокурором дотримано процедуру, передбачену ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а саме: попередньо, до звернення до суду з апеляційною скаргою, повідомлено уповноважені органи про порушення інтересів держави, чим фактично надано їм можливість самостійно відреагувати на виявлені порушення інтересів держави у належний спосіб.

Водночас, на думку Скаржника, оскаржуване рішення прийнято з порушенням вимог норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. ст. 18, 37 Закону України «Про публічні закупівлі» ( в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин ), ст. ст. 236, 237 ГПК України, при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, за невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, а тому, відповідно до ст. 275 ГПК України, підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

При цьому Скаржник зазначає, що судом першої інстанції, фактично за нікчемним правочином та відсутності правових відносин між Позивачем та Відповідачам, стягнуто заборгованість, начебто, за надані Позивачем послуги. Очевидним є той факт, що уповноважені органи свідомо усунулись від обов`язку належного захисту інтересів держави, фактично сприяючи Позивачу у створенні правових підстав ( судового рішення ) для перерахування коштів на його користь під видом заборгованості за надані послуги.

Скаржник наголошує на тому, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, не врахував, що ТОВ «Євромедіа Компані», як учасником відкритих торгів вказаної публічної закупівлі, пропозиція якого була відхилена, не погодившись із результатами торгів 27.12.2019 р. о 13:47, тобто до дня укладення Договору між Позивачем та Відповідачем, через електронну систему закупівель подано скаргу № UA-2019-ll-28-000574-c.c2 до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України щодо порушення процедури закупівлі з вимогою про скасування рішень щодо визнання переможцем торгів ТОВ «Дніпро Евент Центр» та про відхилення тендерної пропозиції ТОВ «Євромедіа Компані», зобов`язання Замовника прийняти рішення, яким визнати ТОВ «Євромедіа Компані» переможцем відкритих торгів. Датою початку розгляду скарги є дата оприлюднення реєстраційної картки скарги в електронній системі закупівель. У будь-якому разі укладення договору, про закупівлю під час оскарження забороняється. Як вбачається з офіційних даних веб-порталу Уповноваженого органу ('https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-ll-28-000574-c скаргу ТОВ «Євромедіа Компані» зареєстровано в електронній системі закупівель 27.12.2019 р. о 13:47. Наведене свідчить, що після внесення до реєстру скарг 27.12.2019 р. о 13:47 скарга ТОВ «Євромедіа Компані» з супровідними документами та її реєстраційна картка автоматично надіслані до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету. Отже, в порушення ст. ст. 236, 237 ГПК України, суд першої інстанції не звернув увагу, що укладення сторонами у справі 01.01.2020 р. Договору про надання послуг здійснено усупереч вимогам ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції, яка виникла на момент виникнення спірних правовідносин ) та дійшов помилкового висновку, що процедура оскарження публічної закупівлі розпочинається прийняттям уповноваженим органом скарги до розгляду.

Скаржник зазначає, що рішенням Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель № 1093-р/пк-пз від 20.01.2020 р. зобов`язано департамент з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради скасувати рішення про відхилення тендерної пропозиції ТОВ «Євромедіа Компані» та рішення про визначення ТОВ «Дніпро Евент Центр» переможцем процедури спірної закупівлі. Про той факт, що оскарження процедури закупівлі розпочинається з дати оприлюднення реєстраційної картки скарги в електронній системі закупівель, а не з дати прийняття скарги уповноваженим органом до розгляду свідчать також дані з відкритих джерел інформації, зокрема, інформаційного ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ('ІНФОРМАЦІЯ_2 ").

Відтак, на думку Прокурора суд першої інстанції залишив поза увагою, що нікчемність укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору, виключає можливість покладення на його сторін будь-яких прав та обов`язків. Отже, нікчемний правочин не породжує передбачених законом правових наслідків з моменту його вчинення, які притаманні правочинам даного виду.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Евент Центр", надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою та просить розглядати справу за відсутності його представника.

Зокрема, Товариство посилається на те, що судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального права ( ст. ст. 18, 37 Закону України «Про публічні закупівлі», ст. ст. 525, 526, 530, 599, 610, 612, 617, 629, 901 ЦК України, ст. ст. 193, 218 ГК України ) та додержані норми процесуального права ( ст. ст. 236, 237 ГПК України ) - з`ясовані та враховані усі обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду, відповідають встановленим обставинам справи.

Товариство також вказує на те, що доводи Апелянта щодо нікчемності укладеного між Позивачем та Відповідачем договору № 1 від 01.01.2020 р. у зв`язку з укладанням його під час оскарження процедури закупівлі ґрунтуються, на інакшому тлумаченні положень ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» ( в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин ) щодо моменту виникнення для замовника заборони вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення щодо закупівлі, у тому числі укладати договір про закупівлю.

Крім того, Товариство зазначає про те, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення, врахував факт подачі 27.12.2019 р. ТОВ «Євромедіа Компані» через електронну систему закупівель скарги № UA-2019-11-28-000574-с.с.2 та дійшов правильного висновку, що згідно з ч. 7 ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) саме з моменту прийняття до розгляду, з 02.01.2020 р., Постійно діючою адміністративною колегією Антимонопольного комітету з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель скарги ТОВ «Євромедіа Компані» від 27.12.2019 р. № UA-2019-11-28-000574-с.с2 Замовнику ( Відповідачу ) було заборонено вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення щодо закупівлі, у тому числі укладення договору про закупівлю. Тобто початком оскарження процедури закупівлі є момент прийняття скарги до розгляду, а не дата оприлюднення реєстраційної картки скарги в електронній системі закупівель.

Від Департаменту з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради, надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Департамент також не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Департамент посилається на те, що доводи Апелянта ґрунтуються, на інакшому тлумаченні положень ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» ( в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин ) щодо моменту виникнення заборони для замовника вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення щодо закупівлі, у тому числі укладення договору про закупівлю.

На думку Відповідача, судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального права ( ст. ст. 18, 37 Закону України «Про публічні закупівлі», ст. ст. 525, 526, 530, 599, 610, 612, 629 ЦК України, ст. 193 ГК України ) та додержані норми процесуального права ( ст. ст. 236, 237 ГПК України) - з`ясовані усі обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду, відповідають встановленим обставинам справи.

Крім того, у відзиві Департамент просить розглядати справу за відсутності його представника.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Автоматичною системою документообігу для вирішення питання про призначення справи до розгляду визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Кузнецової І.Л., Чус О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.03.2021 р. відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 22.04.2021 р..

У зв`язку з незапланованою відпусткою головуючого судді ( доповідача ) Кощеєва І.М., розгляд даної справи, призначений на 22.04.2021 р., не відбувся.

У зв`язку з усуненням обставин, через які судове засідання, призначене на 22.04.2021 р. не відбулось, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.04.2021 р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 03.06.2021 р..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2021 р. по справі оголошено перерву до 20.07.2021 р.

Сторони та Третя особа не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Беручи до уваги, що неявка вказаних учасників провадження у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін та Третьої особи.

У судовому засіданні 20.07.2021 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

ТОВ «Євромедіа Компані», як учасником відкритих торгів публічної закупівлі, пропозиція якого була відхилена, не погодившись із результатами торгів через електронну систему закупівель було подано скаргу № UA-2019-ll-28-000574-c.c2 до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України щодо порушення процедури закупівлі з вимогою про скасування рішень щодо визнання переможцем торгів ТОВ «Дніпро Евент Центр» та про відхилення тендерної пропозиції ТОВ «Євромедіа Компані», зобов`язання замовника прийняти рішення, яким визнати ТОВ «Євромедіа Компані» переможцем відкритих торгів.

Як вбачається з офіційних даних веб-порталу Уповноваженого органу ('https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-ll-28-000574-c скаргу ТОВ «Євромедіа Компані» зареєстровано в електронній системі закупівель 27.12.2019 р. о 13:47. Після внесення до реєстру, скарга ТОВ «Євромедіа Компані» з супровідними документами та її реєстраційна картка автоматично надіслані до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету.

02.01.2020 р. о 17:51 годин Постійно діючою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель (надалі - Колегія) було розміщене повідомлення, що нею здійснюється розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромедіа Компані" від 27.12.2019 р. № UA-2019-11-28-000574-с.с2 (надалі - скарга) щодо порушення Департаментом з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради (надалі - замовник) порядку проведення процедури закупівлі - "ДК 021:2015:79950000-8 - Послуги з організації виставок, ярмарок і конгресів", оголошення UA-2019-11-28-000574-с про проведення якої оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу.

Так, у рішенні № 21-р/пк-пз від 02.01.2020 р. зазначено, що Постійно діюча адміністративна колегія Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель (надалі - Колегія), ознайомившись зі скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромедіа Компані" від 27.12.2019 р. №UА-2019-11-28-000574-с.с2 ( надалі скарга ) щодо порушення Замовником порядку проведення процедури закупівлі, встановила: Скаржник повідомляє про порушення замовником порядку проведення процедури закупівлі та просить, зокрема, зобов`язати Замовника скасувати рішення про відхилення його тендерної пропозиції; скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромедіа Компані" від 27.12.2019 р. № UА-2019-11-28-000574-с.с2 прийняти до розгляду; розгляд скарги відбудеться 20.01.2020 р. о 14:00 годині.

Рішенням Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель № 1093-р/пк-пз від 20.01.2020 р. зобов`язано Департамент з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради скасувати рішення про відхилення тендерної пропозиції ТОВ «Євромедіа Компані» та рішення про визначення ТОВ «Дніпро Евент Центр» переможцем процедури спірної закупівлі.

За наслідками проведених відкритих торгів, 01.01.2020 р. між Департаментом з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради ( Замовник ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Евент Центр" ( Виконавець ) укладено Договір № 1, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується у 2020 році надати послугу з організації і проведення громадсько-культурного заходу "Новорічні світа у м. Дніпро", а замовник - прийняти і оплатити таку послугу згідно Програми розвитку місцевого самоврядування та висвітлення діяльності Дніпровської міської ради, її виконавчих органів та комунальних підприємств на 2017-2021 роки, затвердженої рішенням Дніпровської міської ради від 15.02.2017 № 23/18 (зі змінами) та розпорядження міського голови від 05.12.2019 № 1922-р ( п. 1.1. договору ).

Відповідно до п. 1.2. договору найменування послуги - код ДК 021:2015:79950000-8 Послуги з організації виставок, ярмарок і конгресів (Послуга з організації і проведення громадсько-культурного заходу "Новорічні свята у м. Дніпро") відповідно до складу і змісту послуги, викладеного у додатку 2, що є невід`ємною частиною договору.

До договору сторонами були підписані такі додатки: додаток № 1 Специфікація; додаток № 2 Склад та зміст послуги з організації і проведення громадсько-культурного заходу "Новорічні свята у м. Дніпро".

У специфікації сторони визначили найменування послуги - "Послуга з організації і проведення громадсько-культурного заходу "Новорічні свята у м. Дніпро" та загашьну її вартість - 2 499 750 грн. 00 коп..

У додатку № 2 - Склад та зміст послуги з організації і проведення громадсько-культурного заходу "Новорічні свята у м. Дніпро" сторони погодили такий обсяг узгодженої послуги: 1) Виступ артистів: виступ гурту "Le Grand Orchestra" (Олег Скрипка) на пл. Героїв Майдану, хронометраж виступу 40 хвилин, 06.01.2020; виступ тематичних колективів, на пл. Героїв Майдану, хронометраж виступу не менш 2 годин, 06.01.2020; ведучі (2 особи) на пл. Героїв Майдану. Чоловік або жінка 25-40 років, досвід ведення заходів від 3-х років. Загальний хронометраж ведення заходу не менш 3 години, 06.01.2020; виступ DJ -1 січня не менш 2 годин; ведучій на пл. Героїв Майдану. Чоловік або жінка 25-40 років, досвід ведення заходів від 3-х років. Загальний хронометраж ведення заходу не менш 3 години, 01.01.2020; - до вартості виступу усіх артистів входить виконання побутового/технічного райдерів артистів та трансфер до/по Дніпру (узгоджується між виконавцем та артистами); робота аніматорів ("ростових ляльок") 01, 06 січня 2020 року у складі не менше 10 осіб, не менш 4 годин; 2) технічне забезпечення локації на пл. Героїв Майдану (протягом 01, 06 січня 2020 року); 3) декоративне оформлення: розробка та підготовка до друку дизайн-макету одягу сцени на пл. Героїв Майдану на 01 січня та 06 січня 2020 року; доставка та встановлення одягу на сцени на АДРЕСА_1 та 06 січня 2020 року; 4) адміністрування заходу: адміністратори (аніматори) для проведення заходу (вік від 18 до 25 років, юнаки або дівчата) - не менш 2 осіб, протягом 01, 06 січня 2020 року; до вартості входить сценарій, режисура, адміністрування заходу; забезпечення охорони, 15 осіб/6 годин 01, 06 січня 2020 року; 5) послуги з виготовлення сувенірної продукції .

У розділі 3 договору сторонами була погоджена ціна договору, зокрема: ціна договору становить 2 499 750 грн. 00 коп. без ПДВ (виконавець не є платником ПДВ) (пункт 3.1. договору); в разі зміни бюджетного призначення на фінансування замовника на 2020 рік сторони вносять відповідної зміни до договору шляхом укладення додаткового правочинну на коригування договірної ціни, підписаного обома сторонами (пункт 3.4. договору).

Відповідно до умов пунктів 5.1. та 5.2. договору: місце надання послуги: 49000, Україна. Дніпропетровська область, м. Дніпро, пл.Героїв Майдану (пункт 5.1. договору); строк надання послуги: 01.01.2020 р. - 06.01.2020 р. ( п. 5.2. договору).

У п. 9.1. договору сторони визначили, що договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2020 р., а в частині розрахунків - до повного його виконання.

Відповідно до п. 10.3 укладеного Договору він є нікчемним, зокрема, у разі його укладання в період оскарження процедури закупівлі відповідно до ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Як зазначає Позивач, на виконання умов договору Виконавцем були надані Замовнику послуги, обумовлені п. 1.1. договору, та в обсязі та строки, що були погоджені сторонами у специфікації до договору, загальна вартість яких склала 2 499 750 грн. 00 коп.

У зв`язку з виконанням своїх зобов`язань за договором, Позивачем було складено та направлено Відповідачу для підписання акт прийому-передачі наданих послуг до договору №1 від 01.01.2020 разом з листом № 81/20 від 17.01.2020 р.

Відповідач вказаний акт не підписав та надав відповідь - лист № ПФ-10311 від 21.01.2020 р., в якій зазначив, що 20.01.2020 р. рішенням Антимонопольного комітету України № 1093-р/пк-пз було зобов`язано Департамент з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради скасувати рішення про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Евент Центр" переможцем процедури закупівлі - "ДК 021:2015:79950000-8 - Послуги з організації виставок, ярмарок і конгресів", оголошення про проведення якої оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за № UА-2019-11-28-000574-с, у зв`язку з чим акт наданих послуг по договору від 01.01.2020 р. № 1 Департаментом не може бути підписаний.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Як вбачається із тексту апеляційної скарги Прокурора у цій справі, рішення суду першої інстанції ним оскаржуються лише в частині задоволення позовних вимог, а відтак, враховуючи, що рішення в частині відмови в задоволені вимог не оскаржується, згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України в цій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Прокурора, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського в оскаржуваній частині скасуванню, з огляду на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 3 частини 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокуратура здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з частиною 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

При цьому обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами 3 та 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень статей 53, 174 ГПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.

Частинами 1, 3 статті 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Водночас, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (частина 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

З огляду на викладене, враховуючи роль прокуратури у демократичному суспільстві та необхідність дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Таким чином, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Враховуючи зазначене, наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18.

Разом з тим, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (частини 3, 4 статті 53 ГПК України, частина 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Сама по собі обставина не звернення позивача/позивачів з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом/органами своїх функцій із захисту інтересів держави.

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві права" передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

При цьому, на сьогодні однозначною є практика ЄСПЛ, яка відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав.

Отже, з урахуванням вище викладеного, у розумінні положень статей 73, 76, 77 ГПК України прокурор, звертаючись з позовом у справі, повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду, довести належними та допустимими доказами обставини того, що суб`єкт владних повноважень не здійснює або здійснює неналежним чином захист інтересів держави.

Колегія суддів звертає увагу на те, що саме лише посилання Прокурора у позовній заяві на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, не достатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абзаца 2 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва (відповідний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2019 р. у справі № 911/1497/18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки: "Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту ( зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави ), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим".

Верховний Суд констатує, що обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами 3 та 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах.

При цьому, з висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у підпунктах 76-81 постанови від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18, слідує, що для підтвердження судом підстав для представництва прокурора інтересів держави в суді у випадку, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, достатнім є дотримання прокурором порядку повідомлення, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", та відсутність самостійного звернення компетентного органу до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку після отримання такого повідомлення.

В обгрунтування звернення до суду з апеляційною скаргою, Прокурор зазначає, що у даному випадку оскарження судового рішення, яке зачіпає та порушує майнові інтереси Дніпровської міської ради та Відповідача у справі у належний спосіб є обов`язком органу місцевого самоврядування та Відповідача, а не їх правом. Невиконання органами покладених на них повноважень спотворює мету їх створення та суперечить інтересам держави.

Дніпропетровською обласною прокуратурою, до звернення до суду з указаною апеляційною скаргою, на адресу Дніпровської міської ради направлявся лист № 15/2-169вих-21 від 27.01.2021 р., з метою встановлення повноти вжитих органом місцевого самоврядування заходів щодо апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, причини їх невжиття. У вказаному листі прокуратурою повідомлялось про те, що порушення інтересів держави у даному випадку можуть полягати в безпідставному стягненні судовим рішенням заборгованості, яка виникла за нікчемним правочином на суму 2 499 750 грн. Зазначене підриває економічну основу держави та порушує її інтереси.

Листом № 7/11-221 від 04.02.2021 р., який надійшов до обласної прокуратури 15.02.2021 р., Дніпровською міською радою повідомлено про відсутність вжитих заходів щодо оскарження рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2020 р. у справі № 904/519/20 в апеляційному порядку.

Поміж іншого, обласною прокуратурою з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави до департаменту з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради направлявся лист № 15/2-167вих-21 від 27.01.2021 р., в якому прокуратурою повідомлялось про порушення судовим рішенням інтересів держави, а також запитувалась інформація щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку.

Листом № 2/1-137 від 08.02.2021 р., який надійшов до обласної прокуратури, виконавчим органом повідомлено про відсутність підстав для апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

Таким чином, Прокурором дотримано процедуру, передбачену ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а саме: попередньо, до звернення до суду з апеляційною скаргою, повідомлено уповноважені органи про порушення інтересів держави, чим фактично надано їм можливість самостійно відреагувати на виявлені порушення інтересів держави у належний спосіб.

За таких обставин є доведеними доводи Прокурора про те, що уповноважений орган, неналежно виконував покладені на нього повноваження щодо захисту інтересів держави, а тому Прокурор набув обов`язку звернутись до суду в інтересах держави з даною апеляційною скаргою.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача заборгованості у розмірі 2 499 750 грн., суд першої інстанції виходив з факту неналежного виконання Позивачем договірних зобов`язань. Приймаючи судове рішення, суд також вказав, що послуги за договором надані Позивачем належним чином та у повному обсязі, претензії щодо обсягу, якості та вартості послуг у Відповідача відсутні, а тому у департаменту з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики міської ради виник обов`язок сплатити заборгованість за надані послуги.

Як зазначалося раніше, між Департаментом з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради ( Замовник ) та ТОВ «Дніпро Евент Центр» ( Виконавець ) за наслідками проведених відкритих торгів укладено 01.01.2020 р. Договір № 1 (далі - Договір), відповідно до умов якого Замовник доручив, а Виконавець зобов`язався у 2020 році надати послугу з організації і проведення громадсько-культурного заходу «Новорічні свята у м. Дніпро», а Замовник зобов`язався прийняти і оплатити таку послугу згідно Програми розвитку місцевого самоврядування та висвітлення діяльності Дніпровської міської ради, її виконавчих органів та комунальних підприємств на 2017 - 2021 роки, затвердженої рішенням міської ради №23/18 від 15.02.2017 р. (зі змінами) та розпорядження міського голови від 05.12.2019 р. №1922-р.

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування послуги - код ДК 021:2015:79950000-8 «Послуги з організації виставок, ярмарок і конгресів (Послуга з організації і проведення громадсько-культурного заходу «Новорічні свята у м. Дніпро») відповідно до складу і змісту послуги, викладеного у Додатку 2, що є невід`ємною частиною укладеного Договору. За умовами п. 3.1. Договору сторони погодили, що його ціна становить 2 499 750 грн.

Відповідно до п. 10.3 укладеного Договору він є нікчемним, зокрема, у разі його укладання в період оскарження процедури закупівлі відповідно до ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Разом з тим, суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, не врахував, що ТОВ «Євромедіа Компані», як учасником відкритих торгів вказаної публічної закупівлі, пропозиція якого була відхилена, не погодившись із результатами торгів 27.12.2019 р. о 13:47, тобто до дня укладення Договору між Позивачем та Відповідачем, через електронну систему закупівель подано скаргу № UA-2019-ll-28-000574-c.c2 до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України щодо порушення процедури закупівлі з вимогою про скасування рішень щодо визнання переможцем торгів ТОВ «Дніпро Евент Центр» та про відхилення тендерної пропозиції ТОВ «Євромедіа Компані», зобов`язання Замовника прийняти рішення, яким визнати ТОВ «Євромедіа Компані» переможцем відкритих торгів.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами Прокурора викладеними в апеляційній скарзі, що висновки суду першої інстанції про укладення Договору між сторонами до початку оскарження процедури закупівлі, враховуючи, що спірні правовідносини виникли між сторонами 01.01.2020 р. та Постійно діючою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України скаргу ТОВ «Євромедіа Компані» про порушення законодавства у сфері публічних закупівель до розгляду прийнято 02.01.2020 р., тобто, після виникнення між сторонами договірних правовідносин, є помилковими.

Так, ст. 14 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що подання інформації під час проведення процедури закупівлі здійснюється в електронному вигляді через електронну систему закупівель. Уся інформація, що подається під час проведення процедур закупівлі, може оброблятися в системі хмарних обчислень за умови підтвердження належного рівня захисту інформації в такій системі згідно з вимогами абзацу одинадцятого частини третьої статті 12 цього Закону.

Положеннями ч. 1 ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що скарга до органу оскарження подається суб`єктом оскарження у формі електронного документа через електронну систему закупівель. Відразу після внесення до реєстру скарг скарга з супровідними документами та її реєстраційна картка автоматично надсилаються органу оскарження та замовнику.

За приписами ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у разі прийняття скарги до розгляду електронна система закупівель автоматично призупиняє початок електронного аукціону та не оприлюднює договір про закупівлю і звіт про результати проведення процедури закупівлі. Замовнику забороняється вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення щодо закупівлі, у тому числі укладення договору про закупівлю, крім дій, спрямованих на усунення порушень, зазначених у скарзі. У разі усунення замовником порушень, зазначених у скарзі, замовник протягом одного робочого дня з моменту усунення порушення повинен повідомити про це орган оскарження та розмістити в електронній системі підтвердження.

Датою початку розгляду скарги є дата оприлюднення реєстраційної картки скарги в електронній системі закупівель.

У будь-якому разі укладення договору, про закупівлю під час оскарження забороняється.

Як вбачається з офіційних даних веб-порталу Уповноваженого органу ('https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-ll-28-000574-c скаргу ТОВ «Євромедіа Компані» зареєстровано в електронній системі закупівель 27.12.2019 о 13:47.

Наведене свідчить, що після внесення до реєстру скарг 27.12.2019 р. о 13:47 скарга ТОВ «Євромедіа Компані» з супровідними документами та її реєстраційна картка автоматично надіслані до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету.

Отже, суд першої інстанції не звернув увагу, що укладення сторонами у справі 01.01.2020 р. Договору про надання послуг здійснено усупереч вимогам ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» ( в редакції, яка виникла на момент виникнення спірних правовідносин ) та дійшов помилкового висновку, що процедура оскарження публічної закупівлі розпочинається прийняттям уповноваженим органом скарги до розгляду.

Слід зазначити, що рішенням Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель № 1093-р/пк-пз від 20.01.2020 р. зобов`язано департамент з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради скасувати рішення про відхилення тендерної пропозиції ТОВ «Євромедіа Компані» та рішення про визначення ТОВ «Дніпро Евент Центр» переможцем процедури спірної закупівлі. У вказаному рішенні орган оскарження дійшов висновку, що Договір між Позивачем та Відповідачем укладено у період оскарження процедури закупівлі, що прямо суперечить ч. 7 ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» та свідчить про його нікчемність.

Про той факт, що оскарження процедури закупівлі розпочинається з дати оприлюднення реєстраційної картки скарги в електронній системі закупівель, а не з дати прийняття скарги уповноваженим органом до розгляду свідчать також дані з відкритих джерел інформації, зокрема, інформаційного ресурсу «Прозорро Infobox» (' ІНФОРМАЦІЯ_3 ").

Ст. 37 Закону України «Про публічні закупівлі» ( в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин ) встановлено, що договір про закупівлю є нікчемним, зокрема, у разі його укладення в період оскарження процедури закупівлі відповідно до статті 18 цього Закону України «Про публічні закупівлі».

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В силу приписів цієї статті правомірність правочину презюмується. Обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

За ступенем недійсності правочину всі правочини поділяються на абсолютно недійсні з моменту їх вчинення (нікчемні) та відносно недійсні (оспорювані), які можуть бути визнані недійсними, але за певних умов.

Нікчемним (абсолютно недійсним) є той правочин, недійсність якого прямо передбачена законом. Визнання такого правочину (нікчемного) недійсним судом не вимагається. Сторони такого правочину не зобов`язані виконувати його умови, причому навіть і тоді, коли суд не визнає його недійсним.

З огляду на вказані положення законодавства та враховуючи укладення Договору про надання послуг в період оскарження процедури закупівлі такий Договір є нікчемним, оскільки його недійсність (нікчемність) прямо передбачена вказаним законом.

Згідно з ч. 1ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

За наведених обставин, суд першої інстанції залишив поза увагою, що нікчемність укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору, виключає можливість покладення на його сторін будь-яких прав та обов`язків.

Отже, нікчемний правочин не породжує передбачених законом правових наслідків з моменту його вчинення, які притаманні правочинам даного виду.

Вказане безпідставно не враховано судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанції під час прийняття оскаржуваного процесуального документу щодо доведеності підстав для стягнення з Відповідача на користь Позивача основного боргу в сумі 2 499 750 грн. 00 коп. на підставі договору № 1 від 01.01.2020 р., знайшли своє підтвердження.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Так само і частиною 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Вказані норми не є суто декларативними - їх необхідно розуміти не лише як положення законодавства, які надають особам безумовне право подавати апеляційну скаргу на рішення судів, які розглянули відповідну справу як суди першої інстанції, але і враховувати, що вони визначають принципи самого судочинства, які покладають на суд певні обов`язки з розгляду таких скарг і перегляду відповідних судових рішень (з урахуванням обмежень інстанційного перегляду).

Зокрема, частина 1 ст. 269 ГПК України визначає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому законодавець у ст. 282 ГПК України закріпив, що постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням: а) встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; б) доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; в) мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу; г) чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду.

Відповідно до положень ст. 236 ГПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на оцінці наданих учасниками справи доказів в підтвердження своїх вимог або заперечень, та на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Колегія суддів звертає увагу на те, що хоча поняття "обґрунтованого" рішення не можна тлумачити як таке, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент учасників справи, а міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення, проте суд у будь-якому випадку, навіть без відображення окремих аргументів у своєму рішенні (якщо він вважає їх такими, що не впливають на правильне рішення спору або не відносяться до суті справи), повинен, під час розгляду справи, надати оцінку всім аргументам учасників справи в силу імперативних приписів статті 236 ГПК України, особливо тим, оцінка яких є необхідною для правильного вирішення спору.

Звертаючись із апеляційною скаргою, Скаржник спростував наведені висновки суду першої інстанції та довів неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду у даній справі в частині стягнення з Департаменту з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Евент Центр" - 2 499 750 грн. 00 коп. - основного боргу та 37 496 грн. 25 коп. - частину витрат по сплаті судового збору, має бути скасовано. У цій частині прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення основного боргу в розмірі 2 499 750 грн. 00 коп. - відмовити. В решті рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2020 р. у справі № 904/519/20 залишити без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро Евент Центр".

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2020 р. у справі № 904/519/20 в частині задоволених позовних вимог про стягнення основного боргу у розмірі 2 499 750 грн. 00 коп. скасувати.

У цій частині прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення основного боргу в розмірі 2 499 750 грн. 00 коп. - відмовити.

В решті рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2020 р. у справі № 904/519/20 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Евент Центр" на користь Дніпропетровської обласної прокуратури 56 244,38 грн. судового збору за подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду, про що видати наказ.

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 26.07.2021 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя О.В. Чус