ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2021м. ДніпроСправа № 904/1223/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Ільєнка В.Ю.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісно-технічний центр "Укравтозапчастина"", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Сила", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 75 361,25 грн.

Представники:

від позивача: Мастюгін Д.І., ордер КС №684480 від 28.12.2020;

від відповідача: Губа А.І., ордер АЕ №1070058 від 11.05.2021.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервісно-технічний центр "Укравтозапчастина"" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Сила" про стягнення 278 835,00 грн., з яких: 208 348,05 грн. основний борг, 21 929,39 грн. пеня, 41 228,22 грн. 24% річних, 7 329,34 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки на умовах відстрочення оплати № 28/20 від 13.01.2020 в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 22.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

09.03.2021 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що станом на 01.01.2021 заборгованість ТОВ «Авто-Сила» перед ТОВ «СТЦ «Укравтозапчастина» за товар отриманий згідно з договором склала 243 080,96 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків №15 від 19.02.2021, підписаним ТОВ «Авто-Сила» та ТОВ «СТЦ «Укравтозапчастина». ТОВ «СТЦ «Укравтозапчастина» звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Авто-Сила» про стягнення заборгованості за Договором 17.02.2021. У період з 01.01.2021 по 16.02.2021 ТОВ «Авто-Сила» оплатило залишок основної заборгованості за товар, отриманий згідно договору, шляхом перерахування грошових коштів в сумі 138 080,96 грн. на рахунок ТОВ «СТЦ «Укравтозапчастина». Таким, станом на 17.02.2021 заборгованість ТОВ «Авто-Сила» перед ТОВ «СТЦ «Укравтозапчастина» за товар, поставлений за договором, складала 105 000 грн., а не 208 348,05 грн., як позивач зазначив у позовній заяві. 19.02.2021 ТОВ «Авто-Сила» остаточно оплатило залишок основної заборгованості за товар, отриманий згідно договору, шляхом перерахування грошових коштів в сумі 105 000,00 грн. на рахунок ТОВ «СТЦ «Укравтозапчастина». Станом на 21.02.2021 основна заборгованість ТОВ «Авто-Сила» перед ТОВ «СТЦ «Укравтозапчастина» за договором відсутня, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків № 15 від 19.02.2021, підписаним ТОВ «Авто-Сила» та ТОВ «СТЦ «Укравтозапчастина». У зв`язку зі здійсненням ТОВ «Авто-Сила» повного розрахунку з ТОВ «СТЦ «Укравтозапчастина» та відсутністю заборгованості за товар, отриманий за договором, на теперішній час між ТОВ «Авто-Сила» та ТОВ «СТЦ «Укравтозапчастина» відсутній предмет спору щодо стягнення з ТОВ «Авто-Сила» на користь ТОВ «СТЦ «Укравтозапчастина» основної заборгованості за Договором, що згідно із п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, є підставою для закриття провадження у справі № 904/1223/21. Вимоги позивача щодо стягнення пені в розмірі 21 929,39 грн. та річних процентів в розмірі 41 228,22 грн. є завищеними та невірно розрахованими. У зв`язку із чим відповідач просить суд закрити провадження у справі № 904/1223/21 в частині стягнення заборгованості за договором поставки товару №28/20 від 13.01.2020 в розмірі 208 348,05 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору. Відмовити ТОВ «СТЦ «Укравтозапчастина» у задоволені позову до ТОВ «Авто-Сила» в частині стягнення пені за порушення строку оплати товару, отриманого за видатковою накладною № УТ-206 від 13.01.2020 в розмірі 519,44 грн. на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України у зв`язку із спливом встановлених п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України строків позовної давності. Відмовити ТОВ «СТЦ «Укравтозапчастина» у задоволені позову до ТОВ «Авто-Сила» про стягнення пені в розмірі 21 929,39 грн., річних процентів в розмірі 41 228,22 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 7 329,34 грн. у повному обсязі.

Ухвалою від 26.04.2021 перейдено від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/1223/21 за правилами загального позовного провадження. Постановлено призначити підготовче засідання на 19.05.2021.

13.05.2020 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісно-технічний центр "Укравтозапчастина" надійшло клопотання, в якому позивач просить постановити ухвалу щодо його участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 17.05.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісно-технічний центр "Укравтозапчастина" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 19.05.2021 відкладено підготовче засідання на 22.06.2021.

У заяві про відкладення підготовчого засідання, поданій 18.05.2021, позивач також просив задовольнити заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

20.05.2021 позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій зазначив, що сума основної заборгованості частково погашена. Також позивач зменшує розмір пені на 392,79 грн., оскільки вимоги щодо стягнення пені у відповідному розділі заявлені з порушенням строку позовної давності. У зв`язку із викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача 75 361,25 грн., з яких: 5 267,09 грн. основний борг, 21 536,60 грн. пеня, 41 228,22 грн. 24% річних, 7 329,34 грн. інфляційні втрати.

Ухвалою від 21.05.2021 вирішено провести підготовче засідання у справі № 904/1223/21 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервісно-технічний центр "Укравтозапчастина", призначене на 22.06.2021 о 12:30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon».

22.06.2021 до підготовчого засідання з`явився представник відповідача.

Відповідно до акту від 22.06.2021: "22.06.2021 о 12 годині 30 хвилин було визнечено слухання справи в режимі відеоконференції № 904/1223/21, в залі судових засідань № 1-107, яка знаходиться в провадженні судді Мілєвої І.В.. Із-за технічного збою відеозахватуючого устаткування проведення засідання було неможливим."

Ухвалою суду від 22.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 21.07.2021.

23.06.2021 позивач подав до суду клопотання, в якому просить суд дозволити останньому взяти участь у судовому засіданні, яке призначено на 21.07.2021 о 12:00 год. в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення EASYCON.

Ухвалою суду від 24.06.2021 постановлено провести судове засідання у справі № 904/1223/21 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервісно-технічний центр "Укравтозапчастина", призначене на 21.07.2021.

21.07.2021 до судового засідання з`явились представники позивача та відповідача.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервісно-технічний центр "Укравтозапчастина" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто-Сила" (покупець) було укладено договір поставки на умовах відстрочення оплати № 28/20 (далі - договір).

Постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар на умовах відстрочення оплати в асортименті, в кількості та за ціною, вказаними в специфікації, яка є невід`ємною частиною даного договору, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах даного договору (п. 1.1. договору).

Асортимент, кількість та ціна товару вказана у заявках покупця, остаточно узгоджується сторонами у специфікаціях на кожну окрему партію товару. Специфікація може містити також інформацію про строки та місце поставки товару. Підтвердженням факту узгодження сторонами найменування, асортименту, кількості, ціни товару є прийняття покупцем товару за видатковою накладною або за актом приймання-передачі, які після їх підписання сторонами мають силу специфікації, в розумінні ст. 266 Господарського кодексу України (п. 1.2. договору).

Орієнтовна ціна договору складає 500 000 грн. та розраховується з урахуванням податку на додану вартість. Сукупна вартість товару, вказана в специфікаціях, складає ціну договору (п. 2.1. договору).

Покупець зобов`язаний оплатити ціну товару у строк не більше 14 календарних днів з дати отримання замовленого товару від постачальника. При цьому сума відвантаженого, але не оплаченого товару не повинна перевищувати 35 000 грн. (п. 2.2. договору).

Зобов`язання покупця щодо оплати товару вважаються виконаними у момент зарахування на рахунок постачальника суми, вказаної у видаткових накладних та/або Актах приймання-передачі товару (п. 2.3. договору).

Розрахунки за поставлений товар здійснюється покупцем в гривнях в безготівковій формі на рахунок постачальника за реквізитами, вказаними в даному договорі (п. 2.9. договору).

Право власності на товар, а також ризик випадкового знищення чи пошкодження товару переходить до покупця в момент його передачі у місці поставки, вказаному у п. 3.1 договору (п. 3.5. договору).

Постачальник разом з товаром передає: видаткову накладну та/або акт приймання-передачі/ Передача вказаних документів підтверджується фактом підписання сторонами акту приймання-передачі та/або видаткової накладної (навіть у разі, якщо в акті приймання-передачі та/або видатковій накладній не вказано про передачу зазначених документів) (п. 4.2. договору).

У випадку порушення строків оплати товару покупець в першу чергу сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми за кожен день прострочення оплати та, відповідно до статті 625 ЦК України, відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 24 (двадцять чотири) відсотки річних від простроченої суми боргу за весь період прострочення, а потім сплачує суму основного боргу з урахуванням умов, викладених в п. 2.5. та 2.6. договору (п. 5.1. договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2020 включно, а в частині виконання зобов`язань за договором - до їх повного виконання. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п. 11.1. договору).

Позивач зазначає, що на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 1 015 536,38 грн., на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками видаткові накладні:

- № УТ-206 від 13.01.2020 про поставку товару на суму 41 670,00 грн. з ПДВ (а.с. 59);

- № УТ-3873 від 17.04.2020 про поставку товару на суму 74 400,00 грн. з ПДВ (а.с. 60);

- № УТ-4330 від 30.04.2020 про поставку товару на суму 18 576,00 грн. з ПДВ (а.с. 61);

- № УТ-5115 від 20.05.2020 про поставку товару на суму 143 232,00 грн. з ПДВ (а.с. 62);

- № УТ-8063 від 27.07.2020 про поставку товару на суму 94 776,00 грн. з ПДВ (а.с. 63);

- № УТ-8081 від 27.07.2020 про поставку товару на суму 55 997,86 грн. з ПДВ (а.с. 64);

- № УТ-8068 від 27.07.2020 про поставку товару на суму 74 243,98 грн. з ПДВ (а.с. 65);

- № УТ-8753 від 11.08.2020 про поставку товару на суму 194 559,58 грн. з ПДВ (а.с. 66);

- № УТ-12359 від 06.11.2020 про поставку товару на суму 253 455,62 грн. з ПДВ (а.с. 67);

- № УТ-12363 від 06.11.2020 про поставку товару на суму 16 646,71 грн. з ПДВ (а.с. 68);

- № УТ-13014 від 19.11.2020 про поставку товару на суму 47 978,63 грн. з ПДВ (а.с. 69).

Відповідно до п. 2.2. договору покупець зобов`язаний оплатити ціну товару у строк не більше 14 календарних днів з дати отримання замовленого товару від постачальника.

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за поставлений товар сплатив у період з 10.04.2020 по 28.01.2021 частково 807 179,33 грн., на підтвердження чого надав платіжні доручення:

- № 529 від 10.04.2020 про сплату позивачу 21 000,00 грн. (а.с. 70);

- № 556 від 16.04.2020 про сплату позивачу 15 394,00 грн. (а.с. 71);

- № 804 від 29.05.2020 про сплату позивачу 20 000,00 грн. (а.с. 72);

- № 811 від 01.06.2020 про сплату позивачу 10 000,00 грн. (а.с. 73);

- № 940 від 22.06.2020 про сплату позивачу 15 000,00 грн. (а.с. 74);

- № 1001 від 03.07.2020 про сплату позивачу 20 000,00 грн. (а.с. 75);

- № 1030 від 08.07.2020 про сплату позивачу 30 000,00 грн. (а.с. 76);

- № 1703 від 23.07.2020 про сплату позивачу 25 000,00 грн. (а.с. 77);

- № 1706 від 23.07.2020 про сплату позивачу 20 000,00 грн. (а.с. 78);

- № 1708 від 23.07.2020 про сплату позивачу 35 000,00 грн. (а.с. 79);

- № 1714 від 24.07.2020 про сплату позивачу 61 208,00 грн. (а.с. 80);

- № 2116 від 23.09.2020 про сплату позивачу 50 000,00 грн. (а.с. 81);

- № 2163 від 30.09.2020 про сплату позивачу 20 000,00 грн. (а.с. 82);

- № 2180 від 01.10.2020 про сплату позивачу 50 000,00 грн. (а.с. 83);

- № 2214 від 07.10.2020 про сплату позивачу 50 000,00 грн. (а.с. 84);

- № 2259 від 13.10.2020 про сплату позивачу 30 000,00 грн. (а.с. 85);

- № 2294 від 16.10.2020 про сплату позивачу 40 000,00 грн. (а.с. 86);

- № 2336 від 23.10.2020 про сплату позивачу 20 000,00 грн. (а.с. 87);

- № 2387 від 30.10.2020 про сплату позивачу 50 000,00 грн. (а.с. 88);

- № 2403 від 03.11.2020 про сплату позивачу 20 000,00 грн. (а.с. 89);

- № 2416 від 04.11.2020 про сплату позивачу 40 000,00 грн. (а.с. 90);

- № 2425 від 05.11.2020 про сплату позивачу 49 577,33 грн. (а.с. 91);

- № 2571 від 26.11.2020 про сплату позивачу 50 000,00 грн. (а.с. 92);

- № 2719 від 24.12.2020 про сплату позивачу 10 000,00 грн. (а.с. 93);

- № 2754 від 30.12.2020 про сплату позивачу 15 000,00 грн. (а.с. 94);

- № 58 від 19.01.2021 про сплату позивачу 10 000,00 грн. (а.с. 95);

- № 76 від 21.01.2021 про сплату позивачу 10 000,00 грн. (а.с. 96);

- № 88 від 22.01.2021 про сплату позивачу 10 000,00 грн. (а.с. 97);

- № 133 від 28.01.2021 про сплату позивачу 10 000,00 грн. (а.с. 98). В графі «призначення платежу» вказаних вище платіжних доручень зазначено, що оплати здійснювалися за товар згідно з видатковою накладною № УТ-4721 від 20.12.2019.

Позивач зазначає, що відвантаження товару за вказаною видатковою накладною було здійснено в межах договору між позивачем та відповідачем, що діяв протягом 2019 року. Оскільки протягом 2020 року відповідач мав грошові зобов`язання перед позивачем тільки в межах виконання договору, перераховані оплати позивач вважає виконанням грошових зобов`язань за договором та зараховує сплачені грошові кошти як оплату вартості партій поставленого товару за видатковими накладними в порядку хронологічної послідовності здійснених поставок.

У період з 03.02.2021 по 19.02.2021 відповідачем сплачено позивачу грошові кошти у розмірі 203 080,96 грн., що підтверджується платіжними дорученнями:

№ 165 від 03.02.2021 на суму 10 000,00 грн. (а.с. 126);

№ 168 від 03.02.2021 на суму 10 000,00 грн. (а.с. 127);

№ 179 від 04.02.2021 на суму 10 000,00 грн. (а.с. 128);

№ 219 від 12.02.2021 на суму 20 000,00 грн. (а.с. 129);

№ 252 від 16.02.2021 на суму 15 000,00 грн. (а.с. 130);

№ 287 від 19.02.2021 на суму 90 000,00 грн. (а.с. 131);

№ 285 від 19.02.2021 на суму 10 000,00 грн. (а.с. 136);

№ 281 від 19.02.2021 на суму 30 000,00 грн. (а.с. 137);

№ 282 від 19.02.2021 на суму 8 080,96 грн. (а.с. 138).

Позивач зазначає, що у відповідача виникла заборгованість за договором у розмірі 5 267,09 грн., відповідач вказану заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідач у своєму відзиві зазначає, що у період з 03.02.2021 по 19.02.2021 сплатив позивачу:

- 10 000,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 165 від 03.02.2021;

- 10 000,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 168 від 03.02.2021;

- 10 000,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 179 від 04.02.2021;

- 20 000,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 219 від 12.02.2021;

- 15 000,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 252 від 16.02.2021;

- 90 000,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 287 від 19.02.2021;

- 10 000,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 285 від 19.02.2021;

- 30 000,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 281 від 19.02.2021;

- 8 080,96 грн. відповідно до платіжного доручення № 282 від 19.02.2021. У зв`язку із чим, станом на 21.02.2021 основна заборгованість ТОВ «Авто-Сила» перед ТОВ «СТЦ «Укравтозапчастина» за договором відсутня, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків № 15 від 19.02.2021, підписаним ТОВ «Авто-Сила» та ТОВ «СТЦ «Укравтозапчастина».

Господарський суд зазначає, що відповідно до наданих відповідачем платіжних доручень, за період з 03.02.2021 по 19.02.2021 ним сплачено позивачу грошові кошти у розмірі 203 080,96 грн.

Як вказано вище, на виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1 015 536,38 грн., що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими їх печатками видатковими накладними: № УТ-206 від 13.01.2020, № УТ-3873 від 17.04.2020, № УТ-4330 від 30.04.2020, № УТ-5115 від 20.05.2020, № УТ-8063 від 27.07.2020, № УТ-8081 від 27.07.2020, № УТ-8068 від 27.07.2020, № УТ-8753 від 11.08.2020, № УТ-12359 від 06.11.2020, № УТ-12363 від 06.11.2020, № УТ-13014 від 19.11.2020.

Відповідач, у період з 10.04.2020 по 28.01.2021 за поставлений товар сплатив 807 179,33 грн., що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.70-98).

В подальшому, у період з 03.02.2021 по 19.02.2021 відповідачем сплачено позивачу грошові кошти у розмірі 203 080,96 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 165 від 03.02.2021 на суму 10 000,00 грн., № 168 від 03.02.2021 на суму 10 000,00 грн., № 179 від 04.02.2021 на суму 10 000,00 грн., № 219 від 12.02.2021 на суму 20 000,00 грн., № 252 від 16.02.2021 на суму 15 000,00 грн., № 287 від 19.02.2021 на суму 90 000,00 грн., № 285 від 19.02.2021 на суму 10 000,00 грн., № 281 від 19.02.2021 на суму 30 000,00 грн., № 282 від 19.02.2021 на суму 8 080,96 грн.

З огляду на викладене, з урахуванням всіх здійснених відповідачем оплат, заборгованість відповідача за поставлений товар становить 5 276,09 грн. (1 015 536,38 грн. - 807 179,33 грн. - 203 080,96 грн.)

В якості доказу відсутності заборгованості відповідача за поставлений товар, останнім надано до суду копію підписаного сторонами та скріпленого їх печатками акту звірки взаємних розрахунків № 15 від 19.02.2021, відповідно до якого в період з 01.01.2021 по 21.02.2021 відповідачем були здійснені розрахунки на загальну суму 243 080,96 грн. Таким чином, на 21.02.2021 заборгованість відсутня.

Господарський суд зазначає, що акт звірки взаємних розрахунків за своєю правовою природою не є первинним документом, у зв`язку із чим не може підтверджувати здійснення між сторонами господарських операцій.

Наданий відповідачем акт не містить жодних посилань на договір №28/10 від 13.01.2020, натомість вказаним актом засвідчено те, що в період з 01.01.2021 по 21.02.2021 відповідачем були здійснені розрахунки на загальну суму 243 080,96 грн. та наведено перелік здійснених відповідачем оплат.

Враховуючи викладене, наданий відповідачем акт звірки взаємних розрахунків № 15 від 19.02.2021 не є належним, достовірним та достатнім доказом відсутності у відповідача заборгованості за поставлений товар.

Доказів оплати поставленого товару в сумі 5 276,09 грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Позивач просить стягнути з відповідача 5267,09грн.. суд позбавлений права виходити за межі позовних вимог, тому позовні вимоги щодо стягнення основного боргу є правомірними та підлягають задоволенню у розмірі 5 267,09 грн.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 21 536,60 грн.

Відповідно до п. 5.1. договору у випадку порушення строків оплати товару покупець в першу чергу сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми за кожен день прострочення оплати.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Відповідач у своєму відзиві просить суд застосувати позовну давність до вимог про стягнення пені за порушення строку оплати товару, отриманого за видатковою накладною № УТ-206 від 13.01.2020 в розмірі 519,44 грн.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3, 4 ст.267 Цивільного кодексу України).

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу (ч. 1 ст. 260 Цивільного кодексу України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 Цивільного кодексу України).

Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 1, 5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

Позивач довідався про порушення свого права 28.01.2020 (перший день прострочення оплати за поставлений відповідно до видаткової накладної № УТ-206 від 13.01.2020 товар).

Якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов`язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін. При цьому, однак, слід мати на увазі положення частини шостої статті 232 ГК України, за якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Даний шестимісячний строк не є позовною давністю, а визначає максимальний період часу, за який може бути нараховано штрафні санкції (якщо інший такий період не встановлено законом або договором).

Як вбачається із матеріалів справи позивач з позовом до суду звернувся 11.02.2021, про що свідчить відмітка відділення поштового зв`язку на поштовому конверті (а.с. 105).

Господарський суд зазначає, що у своїй заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач зменшив розмір пені на 392,79 грн., нарахованої за період з 28.01.2020 по 11.02.2020, оскільки вимоги щодо стягнення пені у відповідному розділі заявлені з порушенням строку позовної давності.

Враховуючи викладене, клопотання про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені за порушення строку оплати товару, отриманого за видатковою накладною № УТ-206 від 13.01.2020 задоволенню не підлягає.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені позивача та встановлено, що він виконаний не правильно.

Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі 19 726,50 грн.

Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 24 % річних у розмірі 41 228,22 грн. та інфляційні втрати у розмірі 7 329,34 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 5.1. договору у випадку порушення строків оплати товару покупець в першу чергу сплачує постачальнику, відповідно до статті 625 ЦК України, відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 24 (двадцять чотири) відсотки річних від простроченої суми боргу за весь період прострочення.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 24% річних та інфляційних втрат та встановлено, що він виконаний не правильно.

Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку до стягнення з відповідача підлягають 24% річних у розмірі 38 292,02 грн. та інфляційні втрати у розмірі 5 743,84 грн. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 69 029,45 грн., з яких: 5 267,09 грн. основний борг, 19 726,50 грн. пеня, 38 292,02 грн. 24% річних, 5 743,84 грн. інфляційні втрати.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача 190,68 грн. (8,4 %), на відповідача 2 079,32 грн. (91,6 %).

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Сила" (49057, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 156А, ідентифікаційний код 37005858) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісно-технічний центр "Укравтозапчастина"" (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 5, ідентифікаційний код 42974700) 69 029,45 грн., з яких: 5 267,09 грн. основний борг, 19 726,50 грн. пеня, 38 292,02 грн. 24% річних, 5 743,84 грн. інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 079,32 грн., про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 21.07.2021

Суддя І.В. Мілєва