ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

19 липня 2021 року м. ХарківСправа № 922/373/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши заяву (вхідний № 16340 від 13 липня 2021 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобількомунсервіс" про розстрочення виконання судового рішення по справі

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобількомунсервіс", смт. Пісочин
про стягнення 106189,17 грн.
за участю представників сторін:

стягувача - не з`явився

боржника - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 14 червня 2021 року позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобількомунсервіс" на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" 83077,20 грн. основного боргу, 915,38 грн. пені, 4866,97 грн. інфляційних втрат, 3537,35 грн. 3% річних та 1975,16 грн. судового збору.

13 липня 2021 року через канцелярію суду, Товариством з обмеженою відповідальністю "Мобількомунсервіс" подано заяву (вхідний № 16340) про розстрочення виконання рішення суду від 14 червня 2021 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 липня 2021 року прийнято заяву (вхідний № 16340 від 13 липня 2021 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобількомунсервіс" про розстрочення виконання судового рішення до розгляду та призначено заяву до розгляду у судовому засіданні на 19 липня 2021 року на 12:30 годин.

15 липня 2021 року по справі № 922/373/21 було видано відповідний наказ.

Представник стягувача у судове засідання не з`явився.

Представник боржника у судове засідання не з`явився.

Розглянувши матеріали справи та заяви про розстрочення виконання рішення суду від 14 червня 2021 року, судом встановлено наступне.

14 червня 2021 року рішенням господарського суду Харківської області позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобількомунсервіс" на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" 83077,20 грн. основного боргу, 915,38 грн. пені, 4866,97 грн. інфляційних втрат, 3537,35 грн. 3% річних та 1975,16 грн. судового збору.

15 липня 2021 року по справі № 922/373/21 було видано відповідний наказ.

Боржник у заяві зазначає, що обставинами, зазначеними в статті 331 Господарського процесуального кодексу є наявність за результатами господарської діяльності збитків, які істотно ускладнюють виконання рішення суду від 14 червня 2021 року. Так, згідно фінансових звітів боржника за 2018 календарний рік, непокритий збиток (рядок 1420) становить 711600 грн., а фінансовий результат до оподаткування (рядок 2290) - 66900 грн; за 2019 календарний рік непокритий збиток (рядок 1420) становить 697200 грн., а фінансовий результат до оподаткування (рядок 2290) - 10000 грн; за 2020 календарний рік непокритий збиток (рядок 1420) становить 835400 грн., а фінансовий результат до оподаткування (рядок 2290) - 18200 грн. При цьому, загальна кількість працівників, які працюють на умовах трудового договору станом на 31 грудня 2020 року становить 14 чоловік. Боржник вважає, що за останні 3 календарних роки (2018-2020), господарська діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобількомунсервіс" є збитковою, а отже у разі примусового виконання рішення суду про стягнення з останнього грошових коштів у загальному розмірі 94372,6 грн. є велика вірогідність доведення його до банкрутства та звільнення працівників. Крім того у боржника відсутнє рухоме та нерухоме майно, на яке може бути накладено стягнення з метою виконання рішення суду від 14 червня 2021 року.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вирішення питання щодо надання чи відмови в наданні відстрочки та/або розстрочки виконання рішення суду є суб`єктивним правом суду, яке останній приймає на власний розсуд шляхом оцінки наданих сторонами доказів.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути оправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17 травня 2005 року у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Отже, виходячи із наведеного вище, в основу судового рішення про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання.

При цьому, господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Аналіз процесуальних норм, які регулюють питання можливості надання розстрочки виконання рішення суду, вказує, що законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочку та розстрочку виконання судового рішення з об`єктивними, переборними - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Складне фінансове становище Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобількомунсервіс", в обґрунтування, якого надається відповідна фінансова документація. а саме: баланси (звіти про фінансові результати за 2018, 2019 та 2020 роки), не може бути безумовною підставою для надання розстрочки виконання судового рішення; при цьому, розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 15 березня 2018 року у справі №910/8153/17).

Також, встановлення та підтвердження факту наявності обставин, на які посилається боржник, можливо лише внаслідок сукупного аналізу відповідних доказів щодо наявності зазначених обставин, що безпосередньо, на думку боржника, ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у момент звернення рішення до виконання.

Таким чином, надані відповідачем фінансові документи, не можуть бути доказами скрутного фінансового становища Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобількомунсервіс", оскільки ці обставини є тільки одним із елементів скрутного фінансового стану.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2018 року у справі № 906/434/17, в якій зазначено, що балансом (звіт про фінансовий стан) за І півріччя 2017 року підтверджується, що підприємство є збитковим за результатами господарської діяльності у І півріччі 2017 року, оскільки він відображає дані лише на конкретну дату та не показує проміжні дані ведення відповідачем господарської діяльності.

Додатково, в даній постанові Верховного Суду від 12 лютого 2018 року у справі № 906/434/17 зазначено, що відсутність у боржника необхідних коштів не може бути обставиною, що звільняє від господарсько-правової відповідальності за невиконання господарських зобов`язань.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що боржником у порушення статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України не доведено суду належними та допустимими доказами виняткових обставин, що можуть бути підставами для відстрочки та розстрочки виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що обставини, на які посилається боржник, не є винятковими у розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням матеріальних інтересів обох сторін, їх фінансового стану, ступеню вини відповідача у виникненні спору, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобількомунсервіс" про розстрочення виконання судового рішення від 14 вересня 2021 року відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 42, 73, 74, 76, 77, 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви (вхідний № 16340 від 13 липня 2021 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобількомунсервіс" про розстрочення виконання судового рішення від 14 вересня 2021 року по справі № 922/373/21.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3. Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, в порядку статтей 255-257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Ухвалу складено та підписано 26.07.2021 року.

Суддя П.В. Хотенець

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.