РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.07.2021Справа № 910/7007/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Державної організації "Комбінат "Прогрес" Державного агентства резерву України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Трейд Бізнес" про стягнення 147 409,56 грн.., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року позивач звернувся до Господарського суду з позовом до відповідача про стягнення з відповідача 147 409,56 грн. коштів, які сплачені позивачем на рахунок відповідача внаслідок завищення відповідачем норм, розцінок та коефіцієнтів наведених в актах виконаних робіт на підставі ст.ст. 11, 13, 14, 837, 879, 1212 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 року справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

Відповідач відзив на позов не надав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Державною організацією "Комбінат "Прогрес" Державного агентства резерву України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобал Трейд Бізнес" (підрядник) було укладено договір на закупівлю підрядних робіт за державні кошти №148 від 10.08.2017 року, за умовами якого замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до проектно-кошторисної документації та умов договору виконання капітального ремонту даху складів №2 та №5 з улаштуванням мембранної покрівлі, код ДК 021-2015 (CPV) - 45453000-7, загальною площею 6 500 м2 за адресою: м.Київ, бульвар В. Гавела, 24 (роботи), а замовник зобов`язується оплатити кошти на умовах цього договору (пункт 1.1 договору №148).

Договірна ціна робіт за цим договором становить 2 936 000,00 грн. (п. 3.1. договору №148).

Пунктом 12.3. договору №148 визначено, що підписання сторонами акту приймання-передачі фактично є підставою для проведення розрахунків між сторонами.

Замовник зобов`язаний підписати подані підрядником документи, що підтверджують виконання робіт, або обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом трьох робочих днів з дня їх одержання. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 5 банківських днів з дня підписання документів замовником (пункт 12.4. договору №148).

19.07.2018 року між Державною організацією "Комбінат "Прогрес" Державного агентства резерву України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобал Трейд Бізнес" (підрядник) було укладено договір на закупівлю підрядних робіт за державні кошти №126, за умовами якого замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до проектно-кошторисної документації та умов договору виконання капітального ремонту даху складу №40 з улаштуванням мембранної покрівлі, код ДК 021-2015 (CPV) - 45453000-7, загальною площею 4 300 м2 за адресою: м.Київ, бульвар В. Гавела, 24 (роботи), а замовник зобов`язується оплатити кошти на умовах цього договору (пункт 1.1 договору №126).

Договірна ціна робіт за цим договором становить 3 435 000,00 грн. (п. 3.1. договору №126).

Пунктом 12.3. договору №126 визначено, що підписання сторонами акту приймання-передачі фактично є підставою для проведення розрахунків між сторонами.

Замовник зобов`язаний підписати подані підрядником документи, що підтверджують виконання робіт, або обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом трьох робочих днів з дня їх одержання. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 5 банківських днів з дня підписання документів замовником (пункт 12.4. договору №126).

На виконання умов договорів №148 та №126 сторонами було підписано акти приймання виконаних робіт, за договором №148 на загальну суму 2 936 000,00 грн. грн., а за договором №126 на загальну суму 3 435 000,00 грн.

Позивачем прийнято роботи без будь-яких зауважень з його боку.

Позивачем здійснено оплату виконаних та прийнятих ним робіт, що підтверджується платіжними дорученнями наданими позивачем до позовної заяви за договором №148 на загальну суму 2 936 000,00 грн. грн., а за договором №126 на загальну суму 3 435 000,00 грн.

Державною аудиторською службою України 24.02.2020 року було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період роботи з 01.01.2017 року по 30.06.2020 року і складено акт ревізії від 28.07.2020 року №1, якою було встановлено завищення вартості робіт за договорами на закупівлю підрядних робіт за державні кошти №148 від 10.08.2017 року та №126 від 19.07.2018 року на загальну суму 147 409,56 грн.

Відповідно до статей 837, 843 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно з ч.ч. 2, 3, 5 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї зі сторін повинна бути досягнута згода.

Під час укладення господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

За змістом пунктів 1, 7, 10 частини першої статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність із вимогами законодавства у майбутньому і є обов`язковою до виконання. Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

Орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути кошти на відшкодування виявлених в ході перевірки збитків.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.04.2014 №21-63а14.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Однак, відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно (кошти) потерпілому.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 24.09.2014 року №6-122цс14.

Доказів безпідставності перерахування спірних грошових коштів на суму 147 409,56 грн. позивачем суду не надано та матеріали справи не містять.

За таких обставин, враховуючи, що спірні грошові кошти на загальну суму 147 409,56 грн. були перераховані позивачем не безпідставно, а на виконання договорів укладених між сторонами, суд приходить до висновку, що в позові в частині повернення цих 147 409,56 грн., як безпідставно перерахованих грошових коштів на підставі ст. 1212 ЦК України, слід відмовити.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачем, а тому в позові про стягнення з відповідача 147 409,56 грн. слід відмовити.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 231, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 20.07.2021р.

Суддя С.О. Чебикіна