РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

26.07.2021Справа № 910/7452/21
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу
за позовом Міністерства оборони України

до товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер"

про стягнення 82 287,73 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:
До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Міністерства оборони України до товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" про стягнення 82 287,73 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором №286/2/18/172 від 29.12.2018 про закупівлю послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги з харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 17.05.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Вищезазначена ухвала суду отримана відповідачем 25.05.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №013.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

29.12.2018 року між Міністерством оборони України (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" (виконавець) укладено договір про закупівлю послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги з харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації) №286/2/18/172.

Згідно з п.2.1 договору виконавець зобов`язується у 2019 році надати Міністерству оборони України послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги з харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації), зазначені у специфікації до цього договору, освіження продовольства, а замовник - прийняти послуги і оплатити у строки за цінами згідно з положеннями цього договору.

Згідно з ч.1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 905 ЦК України передбачено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 11.1 договору, договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2019 року, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення. Після закінчення терміну дії договору звіряння взаєморозрахунків здійснюється на підставі підписання обома сторонами актів звіряння.

В подальшому між сторонами укладено додаткові угоди до договору, зокрема, додатковою угодою №12 від 09.12.2019 року продовжено дію договору до 31.03.2020 року, додатковою угодою №17 від 31.03.2020 року продовжено дію договору до 30.04.2020 року, додатковою угодою №18 від 06.04.2020 року продовжено дію договору до 31.12.2020 року.

Відповідно до п. 2.2 договору, військові частини заклади, установи (далі-військові частини), дислоковані у Харківській, Луганській та Донецькій областях, для особового складу яких будуть надаватися послуги щодо організації харчування, а саме: Харківська обл. НОМЕР_1 м. Харків, НОМЕР_2 м. Харків, НОМЕР_3 м. Харків, ХНУПС м. Харків, ФВП НТУ ХПІ м. Харків, НОМЕР_4 м. Харків, НОМЕР_5 (ВМКЦ ПівнР) м. Харків, НОМЕР_6 м. Рогань, НОМЕР_7 м. Балаклія, НОМЕР_8 м. Малинівка, НОМЕР_9 смт. Борова, НОМЕР_10 смт. Башкирівка, НОМЕР_11 м. Чугуїв, НОМЕР_12 м. Лозова, НОМЕР_13 м. Лозова, Харківський ОВК м. Харків; Луганська обл. НОМЕР_14 смт. Мілове, Луганський ОВК м. Сєвєродонецьк, A0536 м. Сєвєродонецьк; Донецька обл. НОМЕР_15 м. Краматорськ, НОМЕР_16 м. Часів Яр, НОМЕР_17 м. Маріуполь, НОМЕР_18 м. Бахмут, НОМЕР_19 м. Краматорськ, НОМЕР_20 смт. Новгородське, A0989 м. Маріуполь, НОМЕР_21 м. Маріуполь, НОМЕР_22 м. Святогірськ Донецький ОВК м. Маріуполь.

Згідно з п. 2.3 договору військові частини заклади, установи (далі-військові частини), дислоковані в Харківській, Луганській та Донецькій областях, для особового складу яких будуть надаватися послуги щодо забезпечення харчовими продуктами: Харківська обл. НОМЕР_1 м. Харків, НОМЕР_2 м. Харків, НОМЕР_3 м. Харків, ХНУПС м. Харків, ФВП НТУ ХПІ м. Харків, НОМЕР_4 м. Харків, НОМЕР_5 (ВМКЦ ПівнР) м. Харків, НОМЕР_6 м. Рогань, НОМЕР_7 м. Балаклія, НОМЕР_8 м. Малинівка, НОМЕР_9 смт. Борова, НОМЕР_10 смт. Башкирівка, НОМЕР_11 м. Чугуїв, НОМЕР_12 м. Лозова, НОМЕР_13 м. Лозова, Харківський ОВК м. Харків; Луганська обл. НОМЕР_14 смт. Мілове, Луганський ОВК м. Сєвєродонецьк, A0536 м. Сєвєродонецьк; Донецька обл. НОМЕР_15 м. Краматорськ, НОМЕР_16 м. Часів Яр, НОМЕР_17 м. Маріуполь, НОМЕР_18 м. Бахмут, НОМЕР_19 м. Краматорськ, НОМЕР_20 смт. Новгородське, A0989 м. Маріуполь, НОМЕР_21 м. Маріуполь, НОМЕР_22 м. Святогірськ Донецький ОВК м. Маріуполь.

Послуги надаються особовому складу військових частин та військових навчальних закладів Збройних Сил України, іншим особам, які мають право на забезпечення

харчуванням у стаціонарних та польових умовах, у тому числі, годування штатних тварин,

зазначених в пунктах 2.2. та 2.3 цього договору в межах дислокації, а також особовому

складу військових частин, що прикріплені на продовольче забезпечення, згідно із

затвердженими Кабінетом Міністрів України нормами харчування та вимогами

законодавства України. У разі потреби, послуги можуть надаватися в інших місцях відповідно до заявки представника замовника.

Ціна, кількість та строки надання послуг зазначаються у специфікації (п.2.4 договору).

Якісні та кількісні показник послуг, порядок їх надання повинні відповідати вимогам законодавства України, що регулює питання у цій сфері. (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 3.2 договору послуги надаються відповідно до законодавства України, а саме: Закону України Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів, постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року № 426 Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, поліцейських, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції Державної фіскальної служби, осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту (далі - Постанова КМУ від 29.03.2002 р. №426), постанови Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2001 року №1348 Про норми годування штатних тварин військових частин, закладів, установ і організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, органів внутрішніх справ та установ кримінально- виконавчої системи, наказів Міністерства оборони України від 09 лютого 2016 року №62 Про затвердження Інструкції з організації продовольчого забезпечення Збройних Сил України шляхом залучення суб`єктів господарювання, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.03.2016 року за №261/28491, від 29 липня 2016 року №390 Про затвердження норм забезпечення столово-кухонним посудом, обладнанням, інвентарем та мийними засобами Збройних Сил України на мирний час від 29.02.2016 №114 Про затвердження типових договорів позички рухомого та нерухомого майна, необхідного для організації харчування особового складу Збройних Сил України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.03.2016 року за №429/28559, наказу Міністра оборони України від 09 грудня 2002 року №402 Про затвердження Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час та інших нормативно-правових актів України, а також прийнятих під час дії договору нормативно-правових актів, спрямованих на регулювання відносин визначених умовами даного договору.

Пунктом 3.5 договору передбачено, що приймання послуг за якістю та обсягом здійснюють представники замовника відповідно до вимог чинного законодавства у присутності представника виконавця. Якість та обсяг наданих послуг щодо забезпечення харчуванням оформлюється актом приймання наданих послуг з харчування (додаток № 4 до Наказу № 62 від 09 лютого 2016), який складається представником виконавця та представником замовника щоденно у трьох примірниках: перший - замовнику, другий - представнику замовника, третій - представнику виконавця. Підставою для складання акта приймання наданих послуг з харчування за обсягом є виконана заявка на приготування їжі за основними та додатковими нормами харчування. На підставі щоденно оформлених актів приймання наданих послуг з харчування, тричі на місяць (станом на 10, 20 та на останнє число місяця) складається зведений акт приймання наданих послуг із харчування (додаток № 5 до Наказу 62 від 09 лютого 2016 р.), який підтверджує виконання своїх зобов`язань виконавцем за відповідний період, та підписується: перший примірник - замовником, представниками замовника та представниками виконавця, другий та третій - представниками замовника та представниками виконавця. Якість та обсяг наданих послуг щодо забезпечення харчовими продуктами оформлюється актом приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами (дог до Наказу № 62 від 09 лютого 2016 р.), який підтверджує виконання своїх зобов`язань виконавцем за відповідний період. Акт складається не частіше ніж тричі на місяць на 10, 20 та на останнє число місяця), але не більше ніж 5 робочих днів з часу надання послуг в повному обсязі: перший примірник - замовнику, другий представнику замовника, третій - представнику виконавця та підписується: перший примірник замовником, представниками замовника та представниками виконавця, другий та третій представниками замовника і представниками виконавця. Підставою для складання акта приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами за кількісними та якісними показниками є виконана у повному обсязі заявка на забезпечення харчовими продуктами військової частини (додаток №3 до Наказу № лютого 2016 р.), за замовленим асортиментом і кількістю, наявністю документів, що засвідчують якість і безпечність, відповідність чинним стандартам та своєчасність поставки до вказаного місця. За повідомленням замовника дозволяється складання акта за інші періоди.

Згідно п.6.4 договору послуги надаються особовому складу військових частин, зазначених у пунктах 2.2 та 2.3 договору в межах дислокації військових частин, а також особовому складу військових частин, що прикріплені на продовольче забезпечення та іншим особам, які мають право на забезпечення харчуванням у стаціонарних та польових умовах та годування штатних тварин, згідно із затвердженими Кабінетом Міністрів України нормами харчування та вимогами законодавства України. Послуги можуть надаватися в інших місцях, які встановлюються представником замовника відповідно до свого розпорядку дня та специфіки завдань, які виконуються військовою частиною.

Відповідно до п. 6.4.1 договору обсяги послуг щодо забезпечення харчуванням визначає представник замовника шляхом подачі виконавцю заявки на приготування їжі, на необхідну кількість осіб, за кожною нормою харчування (годування) у розрізі асортименту харчових продуктів на підставі розкладок продуктів, додаткових норм і додаткових продуктів щодоби до 18.00 дня, що передує дню отримання послуг у двох примірниках. Перший - залишається у представника виконавця, другий - в їдальні та повертається представнику замовника наступного дня.

Пунктом 6.4.2 договору передбачено, що обсяги послуг щодо забезпечення харчовими продуктами визначає представник замовника шляхом подачі виконавцю щодекадно шостого, шістнадцятого та двадцять шостого числа кожного місяця, до дванадцятої години, заявки на харчові продукти у розрізі асортименту харчових продуктів за кожною нормою харчування (годування).

Згідно з п. 6.17.1 договору контроль за станом виконання договірних зобов`язань виконавцем здійснюють замовник та представники замовники. Контроль здійснюється за: технологією приготування їжі, її якістю; відповідністю даних накладних фактичній наявності виданих харчових продуктів; санітарним станом об`єктів продовольчої служби; безпекою якості харчових продуктів під час постачання (у т.ч. для освіження) та зберігання, відповідністю харчових продуктів, що використовуються для надання послуг за цим договором чинним стандартам; порядком зберігання харчових продуктів на складі (або місцях); якістю та повнотою доведення встановлених норм харчування до кожного військовослужбовця та норм годування для штатних тварин і забезпечення їх кормами та фуражем, вивозом і видачею їжі; порядком освіження харчових продуктів; дотриманням санітарних заходів під час кулінарної обробки харчових продуктів, приготування і роздачу готової їжі, утриманні їдалень, складів, овочесховищ; своєчасним проходженням медичного обстеження обслуговуючим персоналом, який задіяний в організації продовольчого забезпечення; використанням і утриманням виконавцем військового майна та його обслуговуванням відповідно до експлуатаційної документації. Щоденний акт приймання наданих послуг з харчування, зведений акт приймання наданих послуг із харчування, акт приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами оформлюються лише після завершення досліджень з обов`язковим зазначенням в актах їх результатів, але не більше 5 календарних днів після проведення досліджень.

Відповідно до п. 6.17.2 договору будь-які контрольні заходи здійснюються представниками замовника, в обов`язковій присутності представника виконавця, в разі відсутності представника виконавця та/або його відмови - комісійно (у складі не менше трьох осіб представника замовника). Результати проведення контрольних заходів оформлюються актом контролю, який складається в довільній формі, та підписується представником замовника, що здійснював перевірку, та представником виконавця, а у разі його відсутності або відмови - членами комісії. У разі відмови представника виконавця підписувати акт контролю, цей факт фіксується підписами членів комісії, після чого акт контролю, надсилається замовнику. Акт контролю подається посадовій особі, яка призначила її проведення, для прийняття відповідного рішення.

Пунктом 6.17.3 договору передбачено, що виявлені порушення умов цього договору фіксуються в: щоденному акті приймання наданих послуг з харчування, зведеному акті приймання наданих послуг із харчування, в графах книги обліку контролю за якістю приготування їжі (додаток 90) та акті про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання - у разі надання послуги щодо організації харчування; акті приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами та акті про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання - у разі надання послуги щодо забезпечення харчовими продуктами. При виявленні порушень будь-яких умов договору представником замовника складається акт про порушення договірних зобов`язань за участі представника виконавця, а у разі його відсутності або відмови - членами комісії та засвідчується їх підписами. У разі відмови представника виконавця підписувати акт про порушення договірних зобов`язань, цей факт фіксується підписами членів комісії, після чого акт про порушення договірних зобов`язань, надсилається замовнику. На підставі акту про порушення договірних зобов`язань замовником оформляється претензія та направляється в установленому порядку виконавцю.

Відповідно до п.6.16.1 договору виконавець відповідно до заявки представника замовника здійснює оновлення/освіження (далі - освіження) харчових продуктів.

Виконавець зобов`язаний: відповідно до заявки представника замовника проводити освіження наявних запасів харчових продуктів (п.7.4.9 договору).

Судом встановлено, що на виконання умов договору відповідач надав позивачу послуги із забезпечення харчуванням особового складу військових частин МОУ.

Під час виконання договору та при постачанні товару відповідачем допущено порушення умов договору, зокрема:

- у військовій частині НОМЕР_4 , виявлено факт порушення п. 6.16 договору, про що свідчить акт №222 стану освіження запасів продовольства за червень 2020 року (не виконано освіження продовольства непорушних запасів, а саме: крупи пшеничної у кількості 50,0 кг та крупи пшеничної у кількості 250,0 кг). На підставі зазначеного позивачем нараховано штраф в розмірі 633,05 грн.

- у військовій частині НОМЕР_11 було встановлено та зафіксовано факт порушення договірних зобов`язань, про що свідчить акт про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання (до актів приймання послуг в період з 21.06 по 30.06.2020 № 173-182 у в/ч А 4104) від 02.07.2020 №148/9/48/1443, а саме:не доведення встановлених норм харчування до особового складу (заміна одних продуктів на інші з 21.06 по 30.06.2020). На підставі зазначеного позивачем нараховано штраф в розмірі 55 113,19 грн.

- у військовій частині НОМЕР_4 , було виявлено порушення умов договору, про що свідчить акт 245 про порушення договірних зобов`язань від 03.08.2020 №2917, акт 246 про порушення договірних зобов`язань від 04.08.2020 №2941, акт 248 про порушення договірних зобов`язань від 05.08.2020 №2987, акт 249 про порушення договірних зобов`язань від 06.08.2020 №2992, акт 250 про порушення договірних зобов`язань від 07.08.2020 №3021, акт 256 про порушення договірних зобов`язань від 10.08.2020 №3048, акт 257 про порушення договірних зобов`язань від 10.08.2020 №3050, акт 258 про порушення договірних зобов`язань від 10.08.2020 №3052, а саме:заміна страв до меню розкладок норм харчування до особового складу (в період з 03.08.2020 по 10.08.2020). На підставі зазначеного позивачем нараховано штраф в розмірі 7 157,68 грн.

- у військовій частині НОМЕР_8 , було виявлено порушення умов зазначеного договору, про шо свідчать акт про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання від 10.08.2020 №3221 (до акта приймання послуг від 08.08.2020 №221), а саме: не доведення встановлених норм харчування до особового складу (заміна одних продуктів на інші за 08.08.2020), порушення санітарних норм і правил утримання приміщень їдальні, продовольчого складу, овочесховища з урахуванням прийому-передачі рухомого та нерухомого майна, технологічного (немеханічного, механічного, теплового), холодильного обладнання. На підставі зазначеного позивачем нараховано штраф в розмірі 5 651,34 грн.

- у військовій частині НОМЕР_4 , було виявлено порушення умов договору, про що свідчать акт про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання від 20.08.2020 №3205, а саме: заміна страв до меню розкладок норм харчування до особового складу (з 11.08.2020 по 20.08.2020). На підставі зазначеного позивачем нараховано штраф в розмірі 8 971,01 грн.

- у військовій частині НОМЕР_4 , було виявлено порушення умов договору, про що свідчить акт про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання від 01.09.2020 №3318, від 01.09.2020 №3317, а саме: в супереч вимогам пунктів 3.1 та 3.3 договору, були виявлені небезпечні харчові продукти (з ознаками враження шкідниками, без маркування, бомбаж). Також, актом № 277/1 стану освіження запасів продовольства за серпень 2020 року в/ч А 1361 зафіксовано факт неосвіження консерви м`ясної у кількості 327,6 кг. На підставі зазначеного позивачем нараховано штраф в розмірі 3 568,56 грн.

- у військовій частині НОМЕР_14 , було виявлено порушення умов договору, про що свідчить акт про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання (до акта приймання послуг від 10 грудня 2020року №35/0523) від 11.12.2020 №125, а саме: в супереч вимогам пунктів 3.1 та 3.3 договору, були виявлені харчові продукти з закінченим терміном придатності, без відповідного маркування та відповідних документів, що засвідчують їх якість, з відсутніми протоколами випробувань установи безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини. На підставі зазначеного позивачем нараховано штраф в розмірі 1 192,90 грн.

Виходячи з умов договору замовником було скеровано на адресу виконавця претензії про сплату штрафів за порушення зобов`язань за договором.

Проте, за поясненнями позивача, які з боку відповідача не спростовані, виконавцем вимог замовника виконано не було, суму штрафних санкцій, що була нарахована замовником, не сплачено, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Також, судом враховано, що в актах про порушення договірних зобов`язань міститься примітка представника ТОВ Військсервіс-Волонтер про те, що з актом ознайомлена, заперечення будуть подані згідно чинного законодавства. Проте, в матеріалах справи відсутні (та відповідачем не надані) заперечення надані позивачу та докази їх направлення.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Як передбачено ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У відповідності до ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

За ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно абз. 1 п.8.2.1 договору, у разі виявлення порушень договірних зобов`язань, виконавець сплачує замовнику штраф за кожен встановлений та зафіксований випадок у розмірі 20% від вартості наданої послуги, відповідно до акту приймання наданих послуг з харчування на день виявлення порушення: недотримання виконавцем санітарних норм, встановлених законодавством про безпечність та якість харчових продуктів на об`єктах, що використовуються для надання послуг з харчування, використання виконавцем під час надання послуг з харчування харчових продуктів, які є небезпечними та з порушенням маркування.

Відповідно до абз. 3 п.п. 8.2.2 договору, при не доведенні встановлених норм харчування (заміни одних продуктів на інші без письмового дозволу представника замовника), виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 20% вартості наданих послуг відповідно до акту приймання наданих послуг з харчування за окремими прийомами їжі за кожний встановлений та зафіксований випадок.

Пунктом 8.2.3 договору передбачено, що при порушенні умов цього договору щодо своєчасного та/або повного освіження харчових продуктів відповідно до заявки представника замовника, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 20% вартості не освіжених або невчасно освіжених харчових продуктів, а також пеню у розмірі 0,1% вартості не освіжених або невчасно освіжених харчових продуктів за кожен день прострочення, а в разі їх всування в результаті не освіження з вини виконавця зобов`язаний поставити харчові продукти свіжого виробництва на заміну зіпсованих.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що вимоги про стягнення штрафних санкцій (штрафу, пені) за актами про порушення договірних зобов`язань на загальну суму 82 287,73 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 123, 129, ч.9 ст. 165, ст.ст. 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Військсервіс-Волонтер (04116, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, будинок 10/8, ідентифікаційний код 40887542) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6, ідентифікаційний номер 00034022,) штрафні санкції в розмірі 82 287 (вісімдесят дві тисячі двісті вісімдесят сім) грн. 73 коп. та судовий збір в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий