ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"27" липня 2021 р. Справа№ 910/17630/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Козир Т.П.

Коробенка Г.П.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача 1: Тарасенков В.В., адвокат, довіреність № 113 від 16.10.2020

від відповідача 2: не з`явився

від третьої особи 1: Крайдуба В.І., самопредставництво

від третьої особи 2: не з`явився

від третьої особи 3: Лісовенко О.О., самопредставництво

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Реватіс", м. Дніпро

про ухвалення додаткового рішення до постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2020

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Реватіс", м. Дніпро

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2020 (повний текст складено 18.06.2020)

у справі №910/17630/19 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Реватіс", м. Дніпро

до відповідача 1. Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

2. Міністерства фінансів України", м. Київ

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів 1. Національного банку України, м. Київ

2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

3. Кабінету Міністрів України", м. Київ

про визнання недійсними договорів,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 у справі №910/17630/19 задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Реватіс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2020 у справі №910/17630/19. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2020 у справі №910/17630/19 про закриття провадження у справі скасовано та матеріали справи №910/17630/19 передано для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.10.2020 касаційні скарги Кабінету Міністрів України та Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 у даній справі залишено без задоволення, постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 залишено без змін.

01.06.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Реватіс" (далі - ТОВ "Реватіс", позивач, заявник) надійшла заява про ухвалення додаткового рішення до постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 у справі №910/17630/19.

У вказаній заяві ТОВ "Реватіс" просить прийняти додаткове рішення, яким відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ "Приватбанк", відповідач 1) в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі №910/17630/19 за позовом ТОВ "Реватіс" до АТ КБ "Приватбанк" та до Міністерства фінансів України (далі - Мінфін України, відповідач 2) про визнання договорів недійсними.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивач зазначає, що апеляційний господарський суд при розгляді апеляційної скарги ТОВ "Реватіс" на ухвалу суду першої інстанції від 12.06.2020 у справі №910/17630/19 встановив відсутність підстав для закриття провадження у даній справі, проте не вирішив питання юридичної долі клопотання АТ КБ "Приватбанк" про закриття провадження у справі. На думку позивача, скасовуючи вказану ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції повинен був також прийняти рішення і щодо зазначеного клопотання відповідача 1, а саме прийняти рішення про відмову в його задоволенні. Тобто, за твердженням позивача, на даний час АТ КБ "Приватбанк" не відмовлено у задоволенні його клопотання про закриття провадження у даній справі. Відсутність у резолютивній частині постанови апеляційного господарського суду рішення про відмову в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі може призвести до повторного звернення відповідача 1 до суду першої інстанції з аналогічним клопотанням, наслідком чого є повторний розгляд клопотання, щодо якого судом апеляційної інстанції вже констатовано відсутність підстав для закриття провадження у даній справі.

У зв`язку з надходженням заяви позивача про ухвалення додаткового рішення до постанови від 28.07.2020 у даній справі, Північним апеляційним господарським судом 18.06.2021 направлено до суду першої інстанції запит №910/17630/19/09-1-14/1143/21 про витребування матеріалів справи №910/17630/19.

12.07.2021 матеріали справи №910/17630/19 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 244 ГПК України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 заяву ТОВ "Реватіс" про ухвалення додаткового рішення до постанови суду апеляційної інстанції від 28.07.2020 у справі №910/17630/19 призначено до розгляду у судовому засіданні на 27.07.2021.

26.07.2021 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача 1 надійшло клопотання про визнання зловживанням правом, повернення заяви та застосування заходів процесуального примусу. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що заява про ухвалення додаткового рішення у даній справі мотивована тим, що у постанові Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи судом апеляційної інстанції, разом з цим, у разі направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для розподілу судових витрат, оскільки судове рішення, яким спір вирішується по суті не ухвалюється. Вказані обставини, за твердженням представника відповідач 1 свідчать про зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

27.07.2021 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване тим, що позивач не отримав копію ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 про призначення до розгляду заяви позивача, а представник останнього не має можливості з`явитися у судове засідання 27.07.2021 у зв`язку з знаходженням у відпустці з 27.07.2021 по 08.08.2021.

Розглянувши у судовому засіданні 27.07.2021 вказане клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

За приписами ст. 129 Конституції, ст. 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 202 ГПК України). До того ж участь представників учасників справи у судовому засіданні судом апеляційної інстанції не визнавалася обов`язковою.

Крім того, представником позивача не надано доказів на підтвердження фактів, якими він обґрунтовує подане клопотання про відкладення розгляду цієї справи, а саме не надано доказів перебування представника позивача у відпустці з 27.07.2021 по 08.08.2021.

Також позивач не позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника, - адвоката або здійснювати самопредставництво.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у даній справі без представника останнього.

Представники відповідача 1, Національного банку України (далі - НБУ, третя особа 1) та Кабінету Міністрів України (далі - КМУ, третя особа 3) у судовому засіданні проти заяви позивача заперечували, просили залшити вказану заяву без розгляду.

Представники відповідач 2 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО, третя особа 2) у судове засідання 27.07.2021 не з`явились, про час та місце судового засідання повідомленні належним чином, про причини неявки апеляційний господарський суд не повідомили.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, розглянувши у судовому засіданні 27.07.2021 заяву ТОВ "Реватіс" про ухвалення додаткового рішення до постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 у справі №910/17630/19, заслухавши пояснення представників сторін, зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ГПК України судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Стаття 244 ГПК України передбачає можливість суду ухвалити додаткове рішення у разі, якщо 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також не вирішення окремих процесуальних питань є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти.

Як убачається з матеріалів справи, у грудні 2019 року ТОВ "Реватіс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до АТ КБ "Приватбанк" та відповідача 2 про:

- визнання недійсним договору про придбання акцій № 7/2016 від 20.12.2016 та акту приймання-передавання за договором про придбання акцій № 3/2016 від 20.12.2016, укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" від імені якого діяв Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у АТ КБ "Приватбанк" Славкіної М.А. та ТОВ "Реватіс", від імені якого діяв Шевченко А.М., Уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію у ПАТ КБ "Приватбанк";

- визнання недійсним договору купівлі-продажу акцій банку № БВ-744/16/13010-05/131 від 21.12.2016 та акту виконання зобов`язань по договору купівлі-продажу акцій банку № БВ-744/16/13010-05/131 від 21.12.2016, що укладені між Державою в особі Міністерства фінансів України та усіма особами, які станом на 21.12.2016 були власниками простих іменних акцій ПАТ КБ "Приватбанк", від імені яких діяла Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Приватбанк" Шевченко А.М., в інтересах та за рахунок якої діяло ПАТ КБ "Укргазбанк", в частині, що стосується прав та інтересів ТОВ "Реватіс".

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що договір про придбання акцій та договір купівлі-продажу акцій банку порушують право власності позивача на грошові кошти, оскільки направлені на незаконне заволодіння його майном, відтак, мають бути визнані недійсними.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 27.01.2020, 02.03.2020 залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: НБУ, ФГВФО, КМУ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2020 провадження у справі закрито.

Суд першої інстанції, постановляючи вказану ухвалу, дійшов висновку, що спосіб захисту, обраний позивачем, а саме визнання недійсними правочинів, не відповідає ч. ч. 3, 4 ст. 5 ГПК України, тому провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 7 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності" від 13.05.2020 №590-ІХ.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 апеляційну скаргу ТОВ "Реватіс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2020 у справі №910/17630/19 задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2020 скасовано, матеріали справи передано для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач у своїй позовній заяві доводив, що він у спірних правовідносинах не виступає як учасник (акціонер) банку, а при укладенні спірних договорів було порушено вимоги ст. 41-1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що призвело до безпідставного та незаконного позбавлення його права власності на кошти, розміщенні на рахунках у АТ КБ "Приватбанк". Тобто, позовні вимоги позивача не були обґрунтовані порушенням його права на акції банку, не мали на меті повернення таких акцій (відновлення статусу учасника банку), а обґрунтовані порушенням його права власності на грошові кошти, розміщені на його депозитних та поточних рахунках у АТ КБ "Приватбанк".

У зв`язку з викладеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для встановлення факту, чи є або був позивач учасником банку та чи були порушені права позивача внаслідок виведення неплатоспроможного банку з ринку, суду першої інстанції необхідно було дослідити надані сторонами докази та встановити обставини справи по суті спору, що неможливо зробити на стадії підготовчого провадження. Тоді як, суд першої інстанції, не переходячи до розгляду справи по суті, на стадії підготовчого провадження, вдався до дослідження доказів та встановлення обставин у даній справі, що відповідно до вимог ст. 177 ГПК України не допускається, а тому висновки суду про невірно обраний позивачем спосіб захисту є передчасними, оскільки вирішення даного питання можливо лише на стадії розгляду спору по суті.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.10.2020 касаційні скарги Кабінету Міністрів України та АТ КБ "Приватбанк" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 у справі №910/17630/19 залишено без задоволення, постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 у даній справі залишено без змін.

Верховний Суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що суд першої інстанції, закриваючи провадження у даній справі у зв`язку з невідповідністю способу захисту прав позивача, визначеному ч. ч. 3, 4 ст. 5 ГПК України, виходячи із завдань підготовчого провадження, встановлених ГПК України, та неможливістю дослідження обставин справи на даній стадії судового процесу, був позбавлений можливості надавати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту змісту порушеного права, характеру його правопорушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. А тому, за відсутності повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідження наданих учасниками справи доказів та надання оцінки всім аргументам учасників справи, що здійснюється судом саме під час розгляду справи по суті, будь-які висновки суду першої інстанції щодо наявності чи відсутності порушення права, за захистом якого звернувся позивач, а також належності та ефективності обраного ним способу захисту на стадії підготовчого провадження є передчасними.

З огляду на викладені обставини вбачається, що суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги позивача на ухвалу суду першої інстанції від 12.06.2020 дійшов висновку, з яким погодився і суд касаційної інстанції, про передчасність висновків суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 7 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності" у зв`язку з невідповідністю способам захисту прав позивача, визначених ч. ч. 3, 4 ст. 5 ГПК України, оскільки останнім не з`ясовано певної сукупності обставин для застосування до спірних правовідносин сторін у даній справі приписів ч. ч. 3, 4 ст. 5 ГПК України.

Із змісту поданого 28.05.2020 до суду першої інстанції АТ КБ "Приватбанк" клопотання про закриття провадження вбачається, що в ньому відповідачем 1 порушено питання про прийняття у справі ухвали про закриття провадження у даній справі на підставі п. 7 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності".

Мотивуючи дане клопотання, відповідач 1 зазначав, що позивачем у справі обрано спосіб захисту своїх прав - визнання недійсним правочину, що не відповідає вимогам ч. ч. 3, 4 ст. 5 ГПК України, згідно з якими способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах є відшкодування завданої шкоди у грошовій формі. При цьому, відповідач 1, аналізуючи фактичні обставини справи та докази, які їх підтверджують, посилався на те, що позивач був учасником АТ КБ "Приватбанк" на дату укладення оспорюваних правочинів, останні були укладені внаслідок виведення АТ КБ "Приватбанк", як неплатоспроможного банку, з ринку за участі Держави у чіткій відповідності до вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Тобто, підставами для закриття провадження у справі у поданому відповідачем 1 клопотанні є ті ж самі обставини, що були покладені в основу постановленої судом першої інстанції ухвали про закриття провадження у даній справі від 12.06.2020, та які, за висновком судів апеляційної і касаційної інстанції, мали бути дослідженні лише при розгляді даної справи по суті заявлених вимог, а не на стадії підготовчого провадження.

Отже, вирішення питання про закриття провадження у справі згідно поданого відповідачем 1 клопотання з підстав невірно обраного позивачем способу захисту можливо лише на стадії розгляду даного спору по суті.

Постанова суду апеляційної інстанції від 28.07.2020 у даній справі прийнята за результатами розгляду апеляційної скарги ТОВ "Реватіс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2020, яка постановлена на стадії підготовчого провадження, матеріалами справи підтверджено, що суд першої інстанції станом на час її прийняття не переходив до розгляду справи по суті.

Таким чином, у суді апеляційної інстанції при ухваленні постанови від 28.07.2020 були відсутні процесуальні підстави для вирішення питання щодо поданого АТ КБ "Приватбанк" клопотання про закриття провадження у справі.

Поряд з цим, колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що зміст ухвали суду першої інстанції від 12.06.2020, яка була предметом апеляційного оскарження позивачем і за результатами якого прийнята постанова від 28.07.2020, свідчить про відсутність і в мотивувальній і в резолютивній її частинах висновку про розгляд вказаного клопотання АТ КБ "Приватбанк". В мотивувальній частині ухвали міститься лише застереження суду першої інстанції про те, що подання клопотання не є обов`язковою передумовою вирішення питання щодо закриття провадження у справі, оскільки суд за наявності підстав зобов`язаний закрити провадження у справі.

Водночас, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відзначити, що апеляційна скарга позивача, за результатами якої судом апеляційної інстанції прийнято постанову від 28.07.2020, із заявою про ухвалення додаткового рішення до якої звернувся позивач, не містить будь-яких посилань, доказів, обґрунтувань, вимоги щодо оскарження ухвали суду першої інстанції від 12.06.2020 в частині не вирішення судом першої інстанції клопотання відповідача 1 про закриття провадження у даній справі.

Таким чином, вищенаведені обставини свідчать про те, що суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови у даній справі від 28.07.2020 за наслідками апеляційного перегляду хвали суду першої інстанції від 12.06.2020 розглянув всі заявлені вимоги, а також вирішив усі інші процесуальні питання на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, зокрема і апелянта.

Отже, підстави для ухвалення додаткового рішення до постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 щодо відмови відповідачу 1 у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі №910/17630/19 у відповідності до вимог ч.1 ст. 244 ГПК України відсутні. Заява позивача про ухвалення апеляційним господарським судом додаткового рішення у даній справі не підлягає задоволенню у зв`язку з необґрунтованістю.

Щодо клопотання представника відповідача 2 про визнання зловживанням правом, поверненням заяви та застосування заходів процесуального примусу, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Згідно з ч.1 ст.43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі (ч. 2 ст. 43 ГПК України).

Відповідно до ст.2, ч.1 ст.8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Подання позивачем заяви про ухвалення додаткового рішення у справі є правом позивача передбаченим ст. 244 ГПК України та елементом диспозитивності господарського процесу, та не може вважатись затягуванням процесу чи перешкоджанням правосуддю.

Відтак, вказане не може бути визнано як зловживання процесуальними правами в розумінні ст.43 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Реватіс" про ухвалення додаткового рішення до постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 у справі №910/17630/19 щодо відмови Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі №910/17630/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Реватіс" до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" та до Міністерства фінансів України про визнання договорів недійсними.

2. Матеріали справи №910/17630/19 повернути до місцевого господарського суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Строки та порядок оскарження ухвал апеляційного господарського суду визначені параграфом 1 Глави 2 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 28.07.2021

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Т.П. Козир

Г.П. Коробенко