УХВАЛА

м. Київ

14.07.2021Справа № 910/20820/20

За заявою фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 16.11.2010 Дніпровським РУГУ МВС України у м. Києві)

про неплатоспроможність

Суддя Чеберяк П.П.

Представники:

від заявника (боржника) Кравченко В.М. - представник

керуючий реструктуризацією Левченко В.І.

від АТ «Універсал Банк» Таран В.А. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Фізична особа ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у зв`язку з неможливістю погасити заборгованість в розмірі 6 150 236,79 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.01.2021 заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху.

02.02.20211 до Господарського суду м. Києва надійшла заява заявника (боржника) про усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.02.2021 № 910/20820/20 заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 10.03.2021.

У судовому засіданні 10.03.2021 оголошено перерву до 15.03.2021.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.02.2021 № 910/20820/20 заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 10.03.2021.

У судовому засіданні 10.03.2021 оголошено перерву до 15.03.2021.

У судовому засіданні 15.03.2021 заявник надав для долучення до матеріалів справи копію кредитного договору №003-2902/756-0139 від 19.09.2007.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.03.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 та призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Левченка Іллю Олексійовича. Розгляд справи призначено на 12.05.2021.

29.04.2021 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 959 751, 15 грн.

05.05.2021 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Державної податкової служби України про долучення документів до матеріалів справи, а саме відомостей з Державного реєстру фізичних осіб.

У судовому засіданні 12.05.2021 керуючий реструктуризацією арбітражний керуючий Левченко І.О. надав документи для приєднання до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.05.2021 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Акціонерного товариства "Універсал Банк" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 5 112 077, 82 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.05.2021 прийнято заяву Акціонерного товариства "Універсалбанк" з кредиторськими вимогами до боржника в розмірі 5 112 077,82 грн. до розгляду та відкладено розгляд справи на 02.06.2021.

27.05.2021 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.05.2021 вказану заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд заяви на 02.06.2021.

У судовому засіданні 02.06.2021 оголошено перерву до 14.07.2021.

09.06.2021 до Господарського суду м. Києва надійшла заява керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Левченка І.О. про виплату грошової винагороди арбітражного керуючого.

У судовому засіданні 14.07.2021 розглядалась заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 961 571,15 грн.

Представник заявника (боржника) щодо задоволення поданої заяви не заперечував.

Керуючий реструктуризацією заявив про визнання кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" в повному обсязі.

Як вбачається з поданої заяви, заявлені кредитором вимоги складають заборгованість боржника, що виникла на підставі кредитного договору № CM-SME016/373/2008 від 04.09.2008, укладеного між ОСОБА_2 та ЗАТ "ОТП Банк", договору поруки № SR-SME016/373/2008 від 04.09.2008, укладеного між ОСОБА_3 та ЗАТ "ОТП Банк" та підтверджується заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12.01.2010 у справі № 2-399/10 та постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Телявського А.М. про відкриття виконавчого провадження ВП № 60824490 від 06.12.2019.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № CM-SME016/373/2008 від 04.09.2008 між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ЗАТ "ОТП Банк" було укладено договір іпотеки (майнової поруки) № РМ- SME 016/373/2008 за умовами якого для забезпечення повного і своєчасного виконання боржником боргових зобов`язань Іпотекодавці надали Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 46,60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно п. 4.4 вартість предмета іпотеки визначається за згодою між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем та становить 818 917,00 грн.

За змістом статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Згідно зі статтею 572 та частиною першою статті 576 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави (частина друга статті 589 ЦК України, стаття 19 Закону України "Про заставу").

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов іпотечного договору.

У разі реалізації предмета застави (іпотеки) у зв`язку зі зверненням на нього стягнення заставодаводержателем (іпотекодержателем) відповідне забезпечувальне зобов`язання припиняється (абзац п`ятий статті 28 Закону України "Про заставу", абзац третій частини першої статті 17 Закону України "Про іпотеку").

Отже, за наведеними вище положеннями законодавства заставодержатель (іпотекодержатель) має право, а не обов`язок, задовольнити всі свої забезпечені заставою вимоги до боржника у розмірі вартості фактичної реалізації предмета майнової поруки, що здійснюється в порядку, передбаченому законодавством (якщо інше не передбачено договором або законом).

Згідно ч.2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що вартість предмета застави, в тому числі і розмір вимог заставного кредитора, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника, визначаються у розмірі вартості предмета застави, який визначений між кредитором та боржником у договорі застави.

Наведеного правого висновку дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 17.06.2020 у справі № 905/2028/18.

Оскільки, як встановлено судом, вартість предмета іпотеки, узгоджена сторонами у відповідному договорі забезпечення складає 818 917,00 грн., з урахуванням приписів ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" є забезпеченими в частині вартості предмета іпотеки, а залишок вимог вважається незабезпеченим.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному зверненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

З огляду на викладене вище, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 961 571,15 грн., дослідивши матеріали справи та оцінивши додані до заяви докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених кредитором вимог, тому вважає за доцільне подану заяву задовольнити та визнати заявлені кредитором вимоги до боржника на загальну суму 961 571,15 грн., з яких: 818 917,00 грн. - позачергово, вимоги, що забезпечені заставою (іпотекою) майна боржника та на суму 144 474,15 грн. - вимоги другої черги.

Керуючись ст. 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 961 571,15 грн. задовольнити.

2. Визнати кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 на загальну суму 961 571,15 грн., з яких: 818 917,00 грн. - позачергово, вимоги, що забезпечені заставою (іпотекою) майна боржника та на суму 144 474,15 грн. - вимоги другої черги.

3. Зобов`язати керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Левченка Іллю Олексійовича включити кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" на суму 961 571,15 грн. до реєстру вимог кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 .

4. Копію ухвали направити сторонам, керуючому реструктуризацією та кредиторам.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеберяк