РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.07.2021Справа № 910/6552/21
За позовом Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Одеського відділення Філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариство з обмеженою відповідальністю"Агросез"

про стягнення 36140,53 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю"Агросез" (далі - відповідач) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Одеського відділення Філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) боргу та санкцій за договором про надання комплексу послуг №1009/18/197-ЮІ від 10.09.2018, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань повністю та вчасно оплатити надані йому послуги.

Вказану позовну заяву судом було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Ухвалою суду від 26.04.2021 було відмовлено у задоволенні заяви поданої з позовом про забезпечення позову.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду двічі надсилалися на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З залучених до матеріалів справи конвертів із ухвалою суду про відкриття провадження у справі, які повернулися до суду, вбачається, що відповідна ухвала не була вручена, а конверт повернувся за закінченням терміну зберігання.

Враховуючи наведене, та за відсутності подання відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Отже, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

10.09.2018 між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) було укладено Договір №1009/18/197-ЮІ (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати за рахунок замовника комплекс послуг, пов`язаних із прийомом, перевалкою, зберіганням, зважуванням, митним оформленням, експедиційним обслуговуванням, відправленням, переробкою вантажів.

На виконання умов вищезазначеного Договору позивачем для відповідача надавались послуги з навантаження/розвантаження 20-футових контейнерів, зберігання порожніх 20-футових контейнерів на території відділення, автопослуги, що підтверджується підписаним між сторонами актом №ОУ-0005737 про виконання робіт від 30.11.2018, копія якого наявна у матеріалах справи.

За надання вищевказаних послуг позивачем був виставлений рахунок-фактура № CF-030887 від 30.11.2018 на загальну суму 96393,96 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 5.8 Договору фактом підтвердження надання послуг є Акт, який підписується та скріплюється печатками сторін.

Відповідно до п. 5.2 Договору замовник здійснює оплату послуг виконавця на підставі виставлених рахунків шляхом безготівкового перерахування коштів, протягом 3-х банківських днів після дати виставлення рахунків.

Позивач зазначає, що згідно банківських виписок, копії яких надано до позову, відповідачем було частково здійснено оплату зазначеного вище рахунку на суму 65000 грн. (28.12.2018 у сумі 60000 грн. та 08.04.2019 у сумі 5000 грн.), а отже не сплаченими лишаються 31393,95 грн., що складає суму боргу станом на день звернення із даним позовом.

З наведеного вище вбачається, що відповідачем у встановлені умовами Договору строки не оплатив повністю вартість наданих йому позивачем послуг.

Правом на судовий захист відповідач не скористався, та обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем у сумі 31393,95 грн. відповідачем не спростовано.

Доказів оплати вищевказаної суми боргу матеріали справи не містять, а отже, позовні вимоги в частині стягнення боргу підлягають задоволенню.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідачем в установлені Договором строки не було сплачено позивачу спірну суму заборгованості.

З розрахунку позивача викладеного у позовній заяві вбачається, що ним на суму боргу 31393,95 грн. нараховано відповідачу на підставі ст. 625 ЦК України інфляційні втрати в сумі 2868,10 грн. (у період з квітня 2019 року по лютий 2021 року) та 3% річних у сумі 1878,48 грн. (у період з 09.04.2019 року до 06.04.2021 року).

Заперечень щодо здійснених позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку нарахованих фінансових санкцій, відповідачем суду надано не було.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок вищевказаних сум заборгованості, і визнано його обґрунтованим та арифметично правильним, а відтак заявлені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Судові витрати по оплаті судового збору за поданий позов відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю"Агросез" (03143, м. Київ, вул. Метрологічна, 10; ідентифікаційний код 38746002) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Одеського відділення Філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" (платіжні реквізити: р/р НОМЕР_1 у ТВБВ 10026/045 філії - ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» МФО 322669, код 40081373) 31393 (тридцять одну тисячу триста дев`яносто три) грн. 95 коп. боргу, 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн. 10 коп. інфляційних втрат, 1878 (одну тисячу вісімсот сімдесят вісім) грн. 48 коп. 3 % річних та 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.