ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/276/21
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №6

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Діброви Г.І.,

Принцевської Н.М.,

секретар судового засідання Бебик А.М.,

за участю представників учасників судового процесу:

від АО «Адекват Лойерс»: Гула А.С., за ордером;

від ТОВ «СБ «Карабінер-Сервіс»»: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Адвокатського об`єднання Адекват Лойерс

на ухвалу Господарського суду Одеської області про призначення судової експертизи

від 09 червня 2021 року (повний текст складено 14.06.2021р.)

у справі № 916/276/21

за позовом: Адвокатського об`єднання Адекват Лойерс

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Служба безпеки Карабінер-Сервіс

про: стягнення 150 000 грн., -

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Служба безпеки Карабінер-Сервіс

до Адвокатського об`єднання Адекват Лойерс

про стягнення 50 000 грн. , -

суддя суду першої інстанції: Бездоля Ю.С.,

час та місце винесення ухвали: 09.06.2021р., м. Одеса, проспект Шевченка, 29 Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 28.07.2021р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Одеської області перебуває справа №916/276/21 за первісним позовом Адвокатського об`єднання Адекват Лойерс (позивач, АО «Адекват Лойерс») до Товариства з обмеженою відповідальністю Служба безпеки Карабінер-Сервіс (відповідач, ТОВ «СБ «Карабінер-Сервіс») про стягнення 150 000 грн., з яких: 30000 грн. збитків та 120000 грн. моральної шкоди. В межах цієї справи ТОВ «СБ «Карабінер-Сервіс» було заявлено зустрічний позов до Адвокатського об`єднання Адекват Лойерс про стягнення 50 000 грн. моральної шкоди.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, АО «Адекват Лойерс» зазначило про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором від 14.08.2020р. №СКС-113/20 щодо охорони об`єкта за допомогою ПЦС, що призвело до крадіжки майна позивача, майнової та моральної шкоди.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ТОВ «СБ «Карабінер-Сервіс» посилається розповсюдження з боку АО Адекват Лойерс відомостей, що містять спотворені факти, хибну інформацію, та які спрямовані на приниження ділової репутації Товариства з обмеженою відповідальністю Служба безпеки Карабінер-Сервіс, підриву довіри до нього як наявних, так і потенційних клієнтів, зниження його рейтингу на ринку надання охоронних послуг у місті Одесі та Одеській області, які були розміщені у популярній соціальній мережі у відкритому доступі.

В процесі розгляду справи, АО «Адекват Лойерс» звернулось до суду першої інстанції з клопотанням про закриття провадження за зустрічним позовом, в обґрунтування якої позивач посилається на те, що зустрічний позов пред`явлений до неналежного відповідача, оскільки поширена керуючим партнером АО «Адекват Лойерс» - Ткаченком Д.Ю. інформація є виключно особистим враженням Ткаченка Д.Ю. як фізичної особи (а не як представника адвокатського об`єднання) про діяльність ТОВ СБ Карабінер-Сервіс, опублікованим в мережі Інтернет, що ТОВ СБ Карабінер-Сервіс сприйняло як поширення недостовірної інформації проти себе, що завдало охоронній компанії моральної шкоди.

В свою чергу, ТОВ «СБ Карабінер-Сервіс подало до місцевого господарського суду клопотання про призначення у справі судової лінгвістично-філологічної експертизи усного мовлення, на вирішення якої відповідач просить поставити наступні питання:

- Встановити чи є виступ пана Ткаченка Д.Ю. виступом приватної фізичної особи, яка не представляє нічиїх інтересів, або виступ пана Ткаченка Д.Ю. є виступом представника юридичної особи?

У поданому клопотанні Товариство з обмеженою відповідальністю Служба безпеки Карабінер-Сервіс просить суд доручити проведення експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (65011, Одеська обл., місто Одеса, вул. Успенська, буд. 83/85).

Заявник зауважив, що керівник позивача - Ткаченко Д.Ю. в своєму виступу в соціальних мережах допустив розповсюдження фактів, які спрямовані на приниження ділової репутації відповідача в області підриву довіри до нього як наявних, так і потенційних клієнтів, зниження його рейтингу на ринку надання охоронних послуг у місті Одесі та Одеській області. Водночас, відсутнє рішення суду, яким було би визнано ТОВ Служба безпеки Карабінер-Сервіс винним в утворенні шкоди; також відсутня довідка правоохоронних органів про те, що крадіжка мала місце з вини ТОВ Служба безпеки Карабінер-Сервіс, яке неналежним чином виконувало свої обов`язки відповідно до укладеного договору. ТОВ СБ Карабінер-Сервіс наполягає на тому, що керівник АО Адекват Лойерс - Ткаченко Дмитро Юрійович у своїй промові не наводить жодної інформації щодо надання збитків йому особисто, проте, постійно мова йдеться про наш офіс, тобто офісні приміщення, які використовуються не фізичною особою - ОСОБА_1 , а саме АО Адекват Лойерс. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що неправдиві та цілком необґрунтовані відомості, які було розповсюджено за допомогою соціальних мереж ОСОБА_1 , стосувались нібито неналежного виконання ТОВ СБ Карабінер-Сервіс своїх зобов`язань за договором, який було укладено не з фізичною особою - ОСОБА_1 , а з юридичною особою - АО Адекват Лойерс, керівником якої є ОСОБА_1 , тобто охоронні послуги надавались не ОСОБА_1 , а АО Адекват Лойерс. Заявник вказує, що ОСОБА_1 у своєму виступу у соціальних мережах жодним формулюванням не ідентифікувався як фізична особа, навпаки, ОСОБА_1 у всіх виступах представляється як законний представник АО Адекват Лойерс. У зв`язку з цим, ТОВ СБ Карабінер-Сервіс вважає, що розміщуючи у соціальних мережах відповідну інформацію, яка спрямована на приниження ділової репутації відповідача, ОСОБА_1 діяв фактично від імені та в інтересах АО Адекват Лойерс.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.06.2021р. у справі №916/276/21 (суддя Бездоля Ю.С.) у справі №916/276/21, зокрема, відмовлено у задоволенні клопотання АО «Адекват Лойерс» про закриття провадження за зустрічним позовом у справі №916/276/21; призначено експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вул. Успенська, 83/85, м. Одеса, 65011). Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

На вирішення експертів поставлені наступні питання:

- Під час виступу ОСОБА_1 , виходячи з вживаних ним слів, яким чином сприймався глядачами його виступ - в якості фізичної особи, яка не пов`язана з діяльністю Адвокатського об`єднання Адекват Лойерс або в якості представника та/або керівника Адвокатського об`єднання Адекват Лойерс?

- Чи є висловлені ОСОБА_1 судження - твердженнями або оціночними судженнями по конкретним моментам виступу?

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, Адвокатське об`єднання Адекват Лойерс звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.06.2021р. у справі №916/276/21 в частині призначення експертизи та зупинення провадження у справі на час проведення експертизи та ухвалити нове рішення, яким залишити без розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Служба безпеки Карабінер-Сервіс про призначення судової лінгвістично-філологічної експертизи усного мовлення. Справу №916/276/21 апелянт просить направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та і неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Так, посилаючись на судову практику Верховного Суду, скаржник зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

При цьому, апелянт наполягає на тому, що виступ ОСОБА_1 є виключно висловленням особистого враження ОСОБА_1 як фізичної особи про діяльність ТОВ СБ Карабінер-Сервіс. Вказане підтверджується була поширенням критичної оцінки діяльності відповідача виключно на особистій сторінці ОСОБА_1 (https://www.facebook.com/tkachenkodu); інформація не була розмішена ні на офіційному сайті адвокатського об`єднання (https://al.in.ua/), ні на офіційній сторінці адвокатського об`єднання у соціальній мережі Facebook (https://www.facebook.com/AdequateLawyers). Отже, наведене підтверджує, що ОСОБА_1 діяв не як представник АО "Адекват Лойерс", а тому, відсутня необхідність у винесенні на розгляд експерта питання №1.

Позивач вважає, що поставлене судом перед експертом питання не вимагає спеціальних досліджень, їх вирішення віднесено до компетенції суду, який має надати правову оцінку правовідносинам сторін; крім цього зазначає, що поставлення такого питання на вирішення експерта є перекладанням функцій судового органу на експертну установу.

Крім того, апелянт зауважує про невідповідність питання № 2, поставленого експерту, вимогам законодавства та обставинам справи.

Зокрема, позивач вказує, що поставлене на вирішення експерта запитання "Чи є висловлені ОСОБА_1 судження - твердженнями або оціночними судженнями по конкретним моментам виступу?" - носить максимально загальний характер. Водночас, апелянт зауважує, що специфіка справ про захист ділової репутації юридичної особи полягає якраз у тому, що предметом судового розгляду даної категорії справ є цілком конкретні висловлювання, недостовірність яких і підлягає встановленню судом (разом із тим, якої саме шкоди та яким саме правам позивача така шкода спричинена). Таким чином, апелянт наполягає на тому, що питання №2 має стосуватися конкретних суджень, а не всього виступу загалом, інакше існує ризик неможливості надання експертного висновку.

Разом з тим, скаржник зазначає, що зупинення провадження у справі є необґрунтованим та безпідставним, оскільки призначення експертизи у даній справі є затягуванням розгляду останньої та перешкоджанням розгляду первісного позову.

Детальніше доводи Адвокатського об`єднання Адекват Лойерс викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Адвокатського об`єднання «Адекват Лойерс» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.06.2021р. у справі №916/276/21, справу призначено до розгляду на 28.07.2021р.

14.07.2021р. до суду апеляційної інстанції від ТОВ «Служба безпеки «Карабінер-Сервіс» надійшов відзив на апеляційну скаргу Адвокатського об`єднання «Адекват Лойерс», в якому відповідач за первісним позовом не погоджується з доводами останньої та просить залишити її без задоволення, а ухвалу місцевого господарського від 09.06.2021р. про призначення судової експертизи - без змін.

У судовому засіданні 28.07.2021р. представник АО «Адекват Лойерс» підтримав апеляційні доводи та вимоги. Представник ТОВ «Служба безпеки «Карабінер-Сервіс» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 28.07.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги в межах її вимог, заслухавши представника учасників процесу, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст.1 Закону України «Про судову експертизу»).

Відповідно до абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» № 4 від 23.02.2012 р., судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Означена правова позиція висловлена, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2018р. у справі №907/425/16 та від 24.01.2018р. у справі №917/50/17.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті.

Згідно з вимогами Закону України «Про судову експертизу», пункту 1.8 Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. №53/5, експертизи та дослідження проводяться фахівцями, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності; підставою для проведення експертиз відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ (постанова, ухвала) про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом).

Відповідно до ч.1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Отже, підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, що мають значення для справи, для такого з`ясування необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а у матеріалах справи відсутні відповідні експертні висновки, які могли би встановити або оцінити фактичні обставини справи.

Згідно з ч. 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Тобто, недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених ч. 1 ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, зазначаються, згідно ст. 100 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Формулювання питань, які ставляться перед експертом, повинно, як правило, здійснюватись з урахуванням згаданих Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень і атестованих експертних методик, у яких зазначаються питання, на вирішення яких спрямовані ці методики та реєстр яких ведеться Міністерством юстиції України.

Питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об`єктам і матеріалам, які направляються на експертизу.

В силу пункту 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року, орієнтовний перелік питань, що можуть бути поставлені при проведенні відповідного виду експертизи, наведено в Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 03.11.1998 року за №705/3145 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року №1950/5).

Згідно з п. 1.2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998р. та п. 2розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень однією з видів (підвидів) експертизи, є лінгвістична експертиза мовлення.

Лінгвістична експертиза мовлення поділяється на підвиди: лінгвістична експертиза писемного мовлення та лінгвістична експертиза усного мовлення. У межах лінгвістичної експертизи писемного мовлення проводяться авторознавчі та семантико-текстуальні дослідження. Водночас, семантико-текстуальні дослідження можуть проводитись і в межах лінгвістичної експертизи усного мовлення.

Основним завданням авторознавчої експертизи є ідентифікація автора тексту. Авторознавчою експертизою вирішуються ідентифікаційні завдання (щодо ототожнення особи автора тексту), а також діагностичні завдання (щодо умов, особливостей складання тексту, факту викривлення ознак писемного мовлення, місця формування мовленнєвих навичок, рідної мови, освіти автора документа тощо).

Семантико-текстуальною експертизою вирішуються завдання із встановлення змісту понять, лексичного значення слів або словосполучень, використаних в тих або інших текстах, їх стилістичної забарвленості, смислового навантаження, характеру інформації, що міститься в текстах (чи може така інформація розглядатися як образлива, чи містить вона загрозу конкретній особі (особам) тощо), тобто вирішення питань мовленнєвого характеру, не пов`язаних із встановленням фактичних даних про автора.

Питання, поставлені перед експертом, вирішуються ним за допомогою спеціальних знань у галузі лінгвістики на основі загальних і окремих норм мови з використанням посібників, академічних наукових праць, словників, довідників та інших наукових джерел. Експерт у галузі семантико-текстуальної експертизи, не виходячи за межі своїх спеціальних знань (базових та отриманих під час спеціальної підготовки), відповідає на питання про наявність чи відсутність висловлювань, які містять заклики до певних дій (вказується, яких саме дій), на основі спеціальних знань у галузі мовознавства. Висновок експерта за результатами таких досліджень не є правовою кваліфікацією, а є констатацією об`єктивного змісту тексту з позиції спеціальних знань у галузі семантико-текстуальних експертних досліджень.

Під час проведення семантико-текстуальної експертизи перед експертом може бути поставлено орієнтовний перелік питань, зокрема, які значення мають слова, словосполучення, фрази, зафіксовані в досліджуваному тексті?; яким є об`єктивний зміст досліджуваного словосполучення, речення, тексту, групи текстів?; чи міститься в тексті інформація позитивного або негативного характеру щодо певної фізичної або юридичної особи?; чи є висловлювання фактичним твердженням або оціночним судженням?

При цьому коло питань, що вирішується експертами-лінгвістами, не є вичерпним. Під час проведення семантико-текстуальної експертизи можуть вирішуватись і інші питання, що стосуються її предмета.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «Служба безпеки «Карабінер-Сервіс» просило суд першої інстанції призначити у зустрічному позову лінгвістично-філологічну експертизу усного мовлення, але враховуючи вищевказане, колегія суддів звертає увагу на те, що саме такої як «лінгвістично-філологічна» експертизи не існує.

Водночас, місцевий господарський суд у п.3 оскаржуваної ухвали визначив призначити у справі №916/276/21 експертизу.

Разом з тим, за відповідним посиланням (https://www.facebook.com/tkachenkodu) на особистій сторінці ОСОБА_1 міститься як відео-виступ останнього, так і писемна стаття із критичною оцінкою автора до діяльності ТОВ «Служба безпеки «Карабінер-Сервіс».

Однак, як вбачається з оскаржуваної ухвали, призначаючи судову експертизу, місцевим господарським судом взагалі не зазначено, який її вид мав на увазі суд: авторознавчу або семантико-текстуальну експертизу? Зважаючи на підстави та предмет заяви про проведення експертизи та визначені експерту питання судом першої інстанції не зрозуміло, а судом не зазначено, яку саме експертизу повинна провести експертна установа: чи судову лінгвістичну експертизу писемного мовлення, чи лінгвістичну експертизу усного мовлення? Отже, не зрозумілим є об`єкт дослідження: видео-виступ або писемний текст, розташований на сторінці ОСОБА_1 .

При цьому, призначення судової експертизи відбулось у межах існуючого зустрічного позову у даній справі, в обґрунтування якого ТОВ «СБ «Карабінер-Сервіс» посилається розповсюдження з боку АО Адекват Лойерс відомостей, що містять інформацію, спрямовану на приниження ділової репутації позивача за зустрічним позовом.

Як зазначалось вище, на вирішення експерту поставлено 2 питання:

№1 - Під час виступу ОСОБА_1 , виходячи з вживаних ним слів, яким чином сприймався глядачами його виступ - в якості фізичної особи, яка не пов`язана з діяльністю Адвокатського об`єднання Адекват Лойерс або в якості представника та/або керівника Адвокатського об`єднання Адекват Лойерс?

№2 - Чи є висловлені ОСОБА_1 судження - твердженнями або оціночними судженнями по конкретним моментам виступу?

Щодо питання №1 апеляційна колегія зазначає, що наведений судом виступ ОСОБА_1 міститься у відкритому доступі в мережі Інтернет за посиланням: https://www.facebook.com/89398/videos/498600.

При цьому, останнє відноситься до особистої сторінки громадянина ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ) і встановлення цього факту не потребує спеціальних знань фахівця лінгвіста.

Водночас, формулювання судом першої інстанції питання стосовно того, яким чином сприймався глядачами виступ ОСОБА_1 : в якості фізичної особи, яка не пов`язана з діяльністю Адвокатського об`єднання Адекват Лойерс або в якості представника та/або керівника Адвокатського об`єднання Адекват Лойерс, не відноситься до питань, які повинні бути розглянути експертною установою, оскільки згідно з ч. 4 ст. 277 Цивільного кодексу України поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка наведена у постанові від 03.04.2019 року у справі №750/2052/16 та відповідно до якої у разі поширення відповідної інформації посадовою чи службовою особою, для визначення належного відповідача судам необхідно з`ясовувати, від імені кого ця особа виступає. Якщо посадова чи службова особа виступає не від імені юридичної особи і не при виконанні посадових (службових) обов`язків, то належним відповідачем є саме вона.

Як вже зазначалось вище, інформація, виступ ОСОБА_1 , що підлягає дослідженню, був розміщений на особистій сторінці останнього. Спірна інформація не була розмішена ані на офіційному сайті адвокатського об`єднання (https://al.in.ua/), ані на офіційній сторінці адвокатського об`єднання у соціальній мережі Facebook (https://www.facebook.com/AdequateLawyers).

При цьому, судова колегія звертає увагу, що вказана інформація не була надана ані в межах прес-конференції адвокатського об`єднання, ані офіційного інтерв`ю з ОСОБА_1 саме як із керуючим партнером адвокатського об`єднання.

Більш того, дослідивши вказану інформацію, колегія суддів звертає увагу, що в останній не міститься жодного посилання або згадування саме про юридичну особу Адвокатське об`єднання «Адекват Лойерс».

За змістом статті 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів мають право звертатись юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування, а також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Колегія суддів звертає увагу, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, а також інші справи, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 4 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Згідно зі статтею 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Отже, поширюючи спірну інформацію зі своєї особистої сторонки у соціальній мережі Facebook (без визначення належності офісу конкретній юридичній особі, без зазначення своєї посади, без згадування адреси розташування офісу), ОСОБА_1 висловлював особисте враження фізичної особи стосовно діяльності ТОВ СБ Карабінер-Сервіс.

Відтак, судова колегія зазначає, що за змістом питання №1, останнє не вимагає спеціальних досліджень, його вирішення віднесено до компетенції суду, а предметом дослідження експерта суд першої інстанції визначив питання права, що прямо заборонено вимогами ст. 98 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо питання №2, то апеляційний суд зауважує, що воно є похідним від питання №1, а тому, не підлягає розгляду судовими експертами як окреме, оскільки ОСОБА_1 у справі №916/276/21 не є ані стороною у справі, ані третьою особою. Відтак, особисте висловлювання останнього жодним чином не мають відношення до спірних правовідносин юридичних осіб, які розглядаються у господарському суді.

Окремо судова колегія зазначає, що із зустрічного позову ТОВ СБ Карабінер-Сервіс вбачається, що будь-яких вимог до фізичної особи ОСОБА_1 позивачем за зустрічним позовом не заявлено, що додатково спростовує доцільність ставлення на дослідження експерту питання №2.

Водночас, враховуючи, що відповідно до ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, питання правомірності зупинення провадження у справі є похідним від вирішення питання призначення експертизи, колгія суддів вважає, що суду першої інстанції необхідно також враховувати, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Апеляційний господарський суд вказує, що судом першої інстанції наведеного враховано не було, тому, призначення чергової судової експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі, може призвести до безпідставного затягування розгляду справи і не здійснення розгляду справи упродовж розумного строку.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 11.06.2018р. у справі № 922/2716/17 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що суду слід виходити з того, що при призначенні судової експертизи, як процесуальної дії суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованою. При цьому призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та постановлено ухвалу з порушенням норм матеріального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі.

Стаття 280 Господарського процесуального кодексу України встановлює підстави для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі.

Враховуючи, що апеляційна скарга Адвокатського об`єднання Адекват Лойерс стосувалась скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 09.06.2021р. у справі №916/276/21 лише в частині призначення експертизи та зупинення провадження у справі на час проведення експертизи, колегія суддів вказує, що іншу частину оскаржуваної ухвали апеляційний суд не досліджував.

За таких обставин колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Адвокатського об`єднання Адекват Лойерс підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 09.06.2021р. в частині про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі №916/276/21 - скасуванню.

Щодо розподілу судових витрат колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що судом апеляційної інстанції при здійснені перегляду ухвали Господарського суду Одеської області від 09.06.2021р. про призначення у справі судової експертизи по справі №916/276/21 не вирішується питання розподілу судових витрат, оскільки оскаржуваною ухвалою не було вирішено спір по суті, не було закрито провадження у справі або залишено позов без розгляду. Суд, який приймає кінцеве рішення у справі, здійснює розподіл усіх судових витрат, включаючи здійснені раніше витрати в суді апеляційної або касаційної інстанцій.

Керуючись ст. ст. 255, 269, 271, 275, 280, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.06.2021р. у справі №916/276/21 скасувати частково, а саме: в частині призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі на час проведення експертизи.

У задоволенні клопотання ТОВ «Служба безпеки «Карабінер-Сервіс» про призначення у справі №916/276/21 лінгвістично-філологічної експертизи усного мовлення по зустрічному позову відмовити.

Справу №916/276/21 направити до Господарського суду Одеської області для продовження судового розгляду.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 28.07.2021р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Діброва Г.І.

Суддя Принцевська Н.М.

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції Південно-західним апеляційним господарським судом, копії даної постанови поштою не надсилаються.

Надіслати копію цієї постанови від 28.07.2021р. у справі №916/276/21 на електронні адреси, зазначені учасниками справи.