РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.07.2021Справа № 910/6432/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Архів-Центр»

до Державної фіскальної служби України

про стягнення 129790,00 грн,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Архів-Центр» до Державної фіскальної служби України про стягнення 129790,00 грн за договором № 28 від 16.11.2020.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не сплатив за надані позивачем послуги.

Суд своєю ухвалою від 27.04.2021 відкрив провадження у справі № 910/6432/21 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відхилив позовні вимоги, оскільки відсутні бюджетні кошти на його рахунку.

Крім того, Державна казначейська служба України заблокувала рахунки Державної фіскальної служби у зв`язку з надходженням великої кількості судових рішень.

Позивач у відповіді на відзив зазначив таке.

З 29.12.2020 до теперішнього часу відповідач не повідомляв, що на його реєстраційному рахунку відсутні кошти.

До моменту отримання від розпорядника бюджетних коштів - відповідача, платіжного доручення, навіть за умови реєстрації акту приймання-передачі послуг від 29.12.2020 № 590, Державна казначейська служба України в силу приписів ст. 49 Бюджетного кодексу України не має правових підстав здійснювати платіж на оплату наданих позивачем послуг за договором. Листом від 15.04.2021 № 13-06-06/8049 ГУ ДКС у м. Києві повідомило позивача, що до 15.04.2021 відповідач не надав платіжного доручення на оплату наданих позивачем послуг за договором.

Безпідставне посилання відповідача на зупинення списання коштів згідно із Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 № 845 (далі - Порядок № 845), оскільки стягнення з відповідача заборгованості на користь третіх осіб не є підставою для звільнення відповідача від виконання грошового зобов`язань за договором на користь позивача.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позовних вимог, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

16.11.2020 товариство з обмеженою відповідальністю «Архів-Центр» (виконавець) та Державна фіскальна служба України (замовник) уклали договір № 28 (далі - Договір), відповідно до п. 1 якого виконавець зобов`язався надати замовнику у 2020 році послуги: ДК 021:2015 - 79990000-0 Різні послуги, пов`язані з діловою сферою (архівні послуги) згідно з специфікацією.

Відповідно до п. 2.1 Договору вартість послуг складає 129790,00 грн.

Сторони погодили, що послуги, передбачені п. 1.1 Договору, передаються за актом приймання-передачі послуг (п. 2.2 Договору).

У п. 2.3 Договору сторони погодили, що розрахунок за цим договором проводиться на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі послуг в безготівковій формі шляхом перерахування замовником грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 10 банківських днів з дати надходження коштів з Державного бюджету України на реєстраційний рахунок замовника на зазначені цілі. Датою оплати послуг вважається дата перерахування грошових коштів замовником на розрахунковий рахунок виконавця (п. 2.8).

Відповідно до п. 5.1 Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2020 року.

16.11.2020 сторони склали та підписали специфікацію (додаток № 1), яка відповідно до розділу 8 договору є невід`ємною частиною договору. У специфікації сторони погодили конкретні перелік послуг, кількість та ціну одиниці послуг, а також загальну вартість послуг, які позивач прийняв на себе обов`язок виконати за договором.

29.12.2020 сторони підписали акт надання послуг № 590 на суму 129790,00 грн.

Згідно з умовами Договору відповідач повинен сплатити за послуги до 16.01.2021, однак відповідач не сплатив за надані послуги.

Після звернення позивача з цим позовом до суду відповідач не сплатив 129790,00 грн боргу.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем на суму 129790,00 грн належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

При цьому суд зазначає, що відсутність бюджетного фінансування не є відкладальною обставиною у розумінні ст. 212 ЦК України та обставиною звільнення сторони від виконання своїх зобов`язань

Згідно з ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005, відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446).

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов товариства з обмеженою відповідальністю «Архів-Центр» до Державної фіскальної служби України.

Стягнути з Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, код 39292197) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Архів-Центр» (вул. Васильківська, 32, оф. 91, м. Київ, 03022, код 37034686) 129790,00 грн боргу, 2270,00 грн судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Суддя С. А. Ковтун