ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2021 місто Дніпро Справа № 904/4710/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: Семчук Н.В., посвідчення №465 від 23.02.2021, представник;

від відповідача: Філімонова О.М., ордер АЕ1076821 від 28.07.2021, адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Сіті" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2021 (суддя Ліпинський О.В.) у справі №904/4710/21

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Сіті", м. Дніпро

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області знаходиться справа №904/4710/21 за позовом Дніпровської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: вул. Січеславська Набережна (Набережна В.І. Леніна), буд. 47а у м. Дніпро, які створює Товариство з обмеженою відповідальністю "Естейт Сіті" шляхом знесення споруди, нежитлової одноповерхової споруди виставкового центру літ. А-1, навіс літ. А ', А'', А''', огорожа № 1, 2, 3, І - мостіння, загальною площею 2 700 кв.м.

27.05.2021 Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, за змістом якої просила суд:

- накласти арешт на нежитлову одноповерхову споруду виставкового центру літ. А-1, навіс літ. А ', А'', А''', огорожа № 1, 2, 3, І - мостіння, загальною площею 2 700 кв.м. яка розташована за адресою: вул. Січеславська Набережна (Набережна В.І. Леніна), буд. 47а у м. Дніпро, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 01;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Логістик Х", Товариству з обмеженою відповідальністю "Естейт Сіті", Товариству з обмеженою відповідальністю "Аграрні Технології України", а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівлі-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме: нежитлову одноповерхову споруду виставкового центру літ. А-1, навіс літ. А ', А'', А''', огорожа № 1, 2, 3, І - мостіння, загальною площею 2 700 кв.м. яка розташована за адресою: вул. Січеславська Набережна (Набережна В.І. Леніна), буд. 47а у м. Дніпро, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 01;

- заборонити державним реєстраторам та нотаріусам вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку, а також вчиняти виконавчі напис та інші дії, передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо нежитлової одноповерхової споруди виставкового центру літ. А-1, навіс літ. А ', А'', А''', огорожа № 1, 2, 3, І - мостіння, загальною площею 2 700 кв.м. яка розташована за адресою: вул. Січеславська Набережна (Набережна В.І. Леніна), буд. 47а у м. Дніпро, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 01.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2021 у справі №904/4710/21 заяву Дніпровської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково; заборонено державним реєстраторам, реєстраційним службам, іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна - нежитлової одноповерхової споруди виставкового центру літ. А-1, навіс літ. А ', А'', А''', огорожа № 1, 2, 3, І - мостіння, загальною площею 2 700 кв.м. яка розташована за адресою: вул. Січеславська Набережна (Набережна В.І. Леніна), буд. 47а у м. Дніпро, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 01; в решті заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована наявністю підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, враховуючи, що предметом спору у справі є немайнові вимоги позивача щодо усунення відповідачем перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення розташованої на ній споруди; тим, що наявність зареєстрованої іпотеки, предметом якої є нежитлова споруда, знесення якої вимагає позивач в своєму позові, свідчить про існування реальної можливості звернення стягнення на зазначене майно, що призведе до зміни власника об`єкта, та як наслідок, у випадку задоволення позову нівелює мету звернення позивача з даним позовом до суду, адже зумовить необхідність з метою відновлення порушених прав звертатися до набувачів такого майна з новими позовами.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що ефективним та одночасно співмірним заходом забезпечення позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення нежитлової споруди є заборона вчинення реєстраційних дій відносно такого нерухомого майна, адже до вирішення даного спору по суті зміна власника майна, його обтяження іншими зобов`язаннями тощо у випадку задоволення позову призведе до того, що позивач не зможе відновити своє право в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду; жодним чином не обмежить права та законні інтереси власника майна, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не позбавляють останнього його конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю як такою взагалі, у той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Також місцевий господарський суд дійшов до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлову одноповерхову споруду виставкового центру, яка розташована за адресою: вул. Січеславська Набережна (набережна В.І. Леніна), буд. 47а у м. Дніпро з огляду на те, що за змістом пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України такий захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися майном, тому може застосуватись лише у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права власності (іншого речового права) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Естейт Сіті" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2021 у справі №904/4710/21 в частині задоволення заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову; ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову. Апелянт зазначає, що запис про іпотеку внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ще 24.04.2020, при цьому ні в заяві про вжиття заходів до забезпечення позову, ні в оскаржуваній ухвалі відсутні будь-які доводи, посилання чи обґрунтування того, що іпотекодавцем розпочато процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки.

Апелянт звертає увагу, що на час постановлення оскаржуваної ухвали, незважаючи на наявність в Державному реєстрі речових прав запису про перебування спірного майна в іпотеці, реальний ризик можливості звернення стягнення на спірне майно відсутній з огляду на те, що ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 21.04.2020 у справі №201/3627/20 накладено арешт на спірне нерухоме майно.

Апелянт зазначає, що набув права власності на спірне нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 21.02.2020, який не оскаржуються позивачем у справі. На думку апелянта, навіть у разі відчуження майна, позивач зможе замінити відповідача новим власником майна у порядку правонаступництва.

За доводами апелянта, вжиті заходи до забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій блокує розгляд усіх заяв про державну реєстрацію, крім надання інформації з реєстру, що обмежує господарську діяльність відповідача, основним видом діяльності якого є надання майна в оренду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.06.2021 (колегією суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів ОСОБА_1, Подобєда І.М.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Сіті" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2021 у справі №904/4710/21; розгляд скарги призначений судове засідання на 07.07.2021.

18.06.2021 від Дніпровської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач не погоджується із апеляційною скаргою та просить залишити ухвалу місцевого господарського суду без змін. Вказує, що наявність зареєстрованої іпотеки, предметом якої є нежитлова споруда, знесення якої вимагає позивач, свідчить про наявність існування реальної можливості звернення стягнення на вказане майно, що призведе до зміни власника об`єкта та, як наслідок, у випадку задоволення позову нівелює мету звернення позивача із позовом до суду, так як зумовить необхідність з метою відновлення порушених прав звертатися до набувачів такого майна з новим позовом. Не погоджується позивач також із доводами апелянта про наявність арешту, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 21.04.2020 у справі №201/3627/20 з огляду на можливість скасування такого заходу до забезпечення позову з власної ініціативи або за обґрунтованим клопотанням учасника справи.

Також позивач вважає безпідставними доводи апелянта про те, що вжиті заходи до забезпечення позову перешкоджаються господарській діяльності апелянта з огляду на те, що з акту №05/21/27 робочої групи з питань самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території міста Дніпра департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради територія, на якій знаходяться металеві конструкції знаходиться в занедбаному стані, будь-яка господарська діяльність не ведеться. До відзиву на апеляційну скаргу Дніпровською міською радою додано копію акту обстеження земельної ділянки від 25.05.2021.

У зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_1 відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2021 визначено для розгляду справи №904/4710/21 колегію суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Подобєд І.М., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.07.2021 справу №904/4710/21 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В (доповідача), суддів: Подобєда І.М., Кощеєва І.М.

У судовому засіданні, яке відбулося 07.07.2021, оголошувалась перерва до 28.07.2021.

09.07.2021 від Дніпровської міської ради надійшли додаткові пояснення, в яких позивач просить прийняти поданий акт №05/21/27 робочої групи з питань самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території міста Дніпра департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 25.05.2021, посилаючись на те, що на час поставлення оскаржуваної ухвали вказаний акт був переданий на опрацювання Департаменту правового забезпечення лише 10.06.2021, що підтверджується супровідним листом від 09.06.2021 №4/11-422.

28.07.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Сіті" надійшли заперечення проти залучення нових доказів у суді апеляційної інстанції, в яких апелянт не погоджується із залученням нових доказів, поданих позивачем разом із відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на відсутність мотивованого клопотання позивача, неповажністю причин своєчасного подання такого доказу з огляду на передачу акту обстеження між структурними підрозділами Дніпровської міської ради, тобто відсутність об`єктивних причин неподання доказу у встановлені законом строки.

У судовому засіданні, яке відбулося 28.07.2021, представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, представник позивача підтримав заперечення на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 28.07.2021 оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: вул. Січеславська Набережна (Набережна В.І. Леніна), буд. 47а у м. Дніпро, які створює Товариство з обмеженою відповідальністю "Естейт Сіті" шляхом знесення споруди, нежитлової одноповерхової споруди виставкового центру літ. А-1, навіс літ. А ', А'', А''', огорожа № 1, 2, 3, І мостіння, загальною площею 2 700 м2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в 2004 році за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №10/415 було визнано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський виставковий центр" на збудоване нерухоме майно - нежитлову одноповерхову споруду виставкового центру за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, в районі будинку № 39 (нова адреса: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна 47А). Постановою Вищого господарського суду України від 23.06.2005 рішення суду першої інстанції у справі №10/415 скасовано з направленням справи на новий розгляд, під час якого провадження у справі було припинено.

В період з 2005 по 2020 рік, за низкою укладених правочинів (договорів купівлі-продажу та іпотеки), відбулася зміна власника об`єкта. За останніми даними Державного реєстру прав на нерухоме майно власником майна, що розташовано на спірній земельній ділянці, є Товариство з обмеженою відповідальністю "Естейт Сіті".

Позивач вважає, що розташована на земельній ділянці комунальної власності міста споруда є об`єктом самочинного будівництва, правовий статус якої не змінився, незалежно від проведеної реєстрації права власності та зміни власника об`єкта, а відтак, посилаючись на положення статей 16, 376, 286, 391 Цивільного кодексу України, просить суд усунути перешкоди в користуванні ділянкою під об`єктом самочинного будівництва, які створює Товариство з обмеженою відповідальністю "Естейт Сіті" шляхом знесення споруди.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 відкрито провадження у справі №904/4710/21, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

27.05.2021 Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, за змістом якої просила суд:

- накласти арешт на нежитлову одноповерхову споруду виставкового центру літ. А-1, навіс літ. А ', А'', А''', огорожа № 1, 2, 3, І - мостіння, загальною площею 2 700 кв.м. яка розташована за адресою: вул. Січеславська Набережна (Набережна В.І. Леніна), буд. 47а у м. Дніпро, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 01;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Логістик Х", Товариству з обмеженою відповідальністю "Естейт Сіті", Товариству з обмеженою відповідальністю "Аграрні Технології України", а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівлі-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме: нежитлову одноповерхову споруду виставкового центру літ. А-1, навіс літ. А ', А'', А''', огорожа № 1, 2, 3, І - мостіння, загальною площею 2 700 кв.м. яка розташована за адресою: вул. Січеславська Набережна (Набережна В.І. Леніна), буд. 47а у м. Дніпро, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 01;

- заборонити державним реєстраторам та нотаріусам вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку, а також вчиняти виконавчі напис та інші дії, передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо нежитлової одноповерхової споруди виставкового центру літ. А-1, навіс літ. А ', А'', А''', огорожа № 1, 2, 3, І - мостіння, загальною площею 2 700 кв.м. яка розташована за адресою: вул. Січеславська Набережна (Набережна В.І. Леніна), буд. 47а у м. Дніпро, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 01.

Заява про забезпечення позову, зокрема, обґрунтована тим, що за інформацією, яка міститься в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, з метою забезпечення виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрні технології України" (Боржник) перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Логістик Х" (Іпотекодержатель) споруду, яка розташована на спірній земельній ділянці, передано в іпотеку.

За доводами позивача зазначені обставини свідчать про те, що відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку", в подальшому може відбутися задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок майна, знесення якої вимагає позивача, що як наслідок призведе до утруднення та унеможливлення виконання рішення суду.

Відповідно до частини 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, аналіз положень статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України вказує на те, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Забезпечення позову - це по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову у зв`язку з поданням відповідної заяви на будь-якій стадії розгляду справи, обґрунтованість позову не досліджується, так як питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Позивач звернувся із позовною вимогою немайнового характеру, тому в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно до частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Задовольняючи частково заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, місцевий господарський суд зазначив, що наявність зареєстрованої іпотеки, предметом якої є нежитлова споруда, знесення якої вимагає позивач в своєму позові, свідчить про існування реальної можливості звернення стягнення на зазначене майно, що призведе до зміни власника об`єкта, та як наслідок, у випадку задоволення позову нівелює мету звернення позивача з даним позовом до суду, адже зумовить необхідність з метою відновлення порушених прав звертатися до набувачів такого майна з новими позовами.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що ефективним, та одночасно співмірним заходом забезпечення позову про усунення перешкод у користування земельною ділянкою шляхом знесення нежитлової споруди є заборона вчинення реєстраційних дій відносно такого нерухомого майна, адже до вирішення даного спору по суті зміна власника майна, його обтяження іншими зобов`язаннями, тощо, у випадку задоволення позову, призведе до того, що позивач не зможе відновити своє право в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду; жодним чином не обмежить права та законні інтереси власника майна, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не позбавляють останнього його конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю як такою взагалі, у той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Апелянт не погоджується із такими висновками місцевого господарського суду, посилаючись на те, що запис про іпотеку внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ще 24.04.2020, при цьому ні в заяві про вжиття заходів до забезпечення позову, ні в оскаржуваній ухвалі відсутні будь-які доводи, посилання чи обґрунтування того, що іпотекодавцем розпочато процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки.

Між тим, апеляційний господарський суд не погоджується із такими доводами апелянта з огляду на те, що за приписами статей 36, 37, 38 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки можливе в позасудовому порядку шляхом передачі іпотекодержателю прав на предмет іпотеки та в судовому порядку. Враховуючи, що Дніпровська міська рада не є стороною договору іпотеки, водночас наявність зареєстрованої іпотеки, предметом якої є нежитлова споруда, знесення якої вимагає позивач в своєму позові, свідчить про існування реальної можливості звернення стягнення на зазначене майно, що призведе до зміни власника об`єкта, та як наслідок, у випадку задоволення позову нівелює мету звернення позивача з даним позовом до суду у зв`язку з тим, що зумовить необхідність з метою відновлення порушених прав звертатися до набувачів такого майна з новими позовами.

Апеляційним господарським судом також відхиляються доводи апелянта про накладення арешту на спірне нерухоме майно ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 21.04.2020 у справі №201/3627/20 з огляду те, що наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, як і їх зняття оцінюється у кожному конкретному випадку (у кожній справі), тому вжиті заходи до забезпечення позову у цивільній справі не є перешкодою для вжиття заходів до забезпечення іншого позову щодо спірного майна у господарській справі.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується з місцевим господарським судом, що існує реальна можливість звернення стягнення на зазначене майно, що призведе до зміни власника об`єкта, та як наслідок, у випадку задоволення позову нівелює мету звернення позивача з даним позовом до суду у зв`язку з тим, що зумовить необхідність з метою відновлення порушених прав звертатися до набувачів такого майна з новими позовами.

Як правильно зазначив місцевий господарський суд, застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій зі спірним майном жодним чином не обмежить права та законні інтереси власника майна, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не позбавляють останнього його конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю як такою взагалі, у той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Також, апеляційний господарський суд погоджується із доводами позивача, що зазначаючи про те, що вжиті заходи до забезпечення позову ускладнюють господарську діяльність, апелянтом не наведено жодних доказів на підтвердження таких доводів.

Згідно з приписами частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Господарський процесуальний кодекс допускає випадки подачі на стадії апеляційного розгляду нових доказів для підтвердження обставин, на які посилається сторона. Однак неприйнятно, коли суд першої інстанції розглянув справу та ухвалив відповідне рішення, а заявник апеляційної скарги просить долучити до апеляційної скарги документи, які виготовлені після вирішення справи судом першої інстанції.

Виходячи з принципу змагальності сторін, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції в суді першої інстанції.

18.06.2021 від Дніпровської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, до якого додано копію акту №05/21/27 робочої групи з питань самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території міста Дніпра департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 25.05.2021.

09.07.2021 від Дніпровської міської ради надійшли додаткові пояснення, в яких позивач просить прийняти поданий акт №05/21/27 робочої групи з питань самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території міста Дніпра департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 25.05.2021, посилаючись на те, що на час поставлення оскаржуваної ухвали вказаний акт був переданий на опрацювання Департаменту правового забезпечення лише 10.06.2021, на підтвердження чого надано копію супровідного листа від 09.06.2021 №4/11-422 із відміткою про отримання копії акту від 25.05.2021 №05/21/27 10.06.2021.

Між тим, апеляційний господарський суд погоджується із доводами Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Сіті" проти залучення нових доказів, поданих позивачем з огляду на приписи частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, у даному випадку апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про наявність підстав для часткового задоволення заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій зі спірним майном.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Сіті" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2021 у справі №904/4710/21 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2021 у справі №904/4710/21 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Естейт Сіті".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 30.07.2021.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Подобєд

Суддя І.М. Кощеєв

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 30.07.2021 у справі №904/4710/21 поштою не надсилаються.

Надіслати копії цієї постанови на електронні адреси (згідно з наявною в матеріалах справи інформацією) Дніпровської міської ради (), Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Сіті" ().