ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/254/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
до Фізичної особи - підприємця Соколова Олексія Вікторовича, м. Харків
про стягнення 88338,84 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Панасейко О.Ю., дов. № 40-1016/24 від 06.03.2020 року

відповідача - Гудкова Т.А., ордер № 000083 від 07.03.2021 року

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", м. Харків звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Фізичної особи - підприємця Соколова Олексія Вікторовича, м. Харків, в якій просить суд стягнути з відповідача 73272,51 грн. основного боргу, 1425,44 грн. пені, 8835,96 грн. інфляційних втрат та 4804,93 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29 січня 2021 року позовну заяву Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків до Фізичної особи - підприємця Соколова Олексія Вікторовича, м. Харків про стягнення 88338,84 грн. залишено без руху; надано позивачу строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі (надати докази доплати судового збору в розмірі 349,00 грн).

12 лютого 2021 року Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" усунено недоліки шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі (надати докази доплати судового збору в розмірі 349,00 грн).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/254/21; призначено розгляд справи в судовому засіданні на 09 березня 2021 року на 11:20 та про розгляд справи повідомлено сторін.

03 березня 2021 року через канцелярію суду, Фізичною особою - підприємцем Соколова Олексія Вікторовича подано клопотання (вхідний № 5085) про надання відповідачу строку для подання відзиву на позовну заяву або зустрічного позову - 15 днів з дня отримання позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09 березня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання (вхідний № 5085) Фізичної особи - підприємця Соколова Олексія Вікторовича про надання відповідачу строку для подання відзиву на позовну заяву або зустрічного позову - 15 днів з дня отримання позовної заяви.

Протокольною ухвалою суду від 09 березня 2021 року на підставі частини 2 статті 216, статті 232 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву у судовому засіданні до 07 квітня 2021 року до 11 годин.

05 квітня 2021 року через канцелярію суду, Фізичною особою - підприємцем Соколовим Олексієм Вікторовичем подано клопотання (вхідний № 7589) про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

05 квітня 2021 року через канцелярію суду, Фізичною особою - підприємцем Соколовим Олексієм Вікторовичем подано клопотання (вхідний № 7590) про виклик свідків.

05 квітня 2021 року через канцелярію суду, Фізичною особою - підприємцем Соколовим Олексієм Вікторовичем подано відзив (вхідний № 7591) на позовну заяву з клопотанням про поновлення процесуальних строків для подання відзиву.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07 квітня 2021 року клопотання відповідача про поновлення процесуальних строків для подання відзиву - задоволено; поновлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву; відзив (вхідний № 7591від 05 квітня 2021 року) Фізичної особи - підприємця Соколова Олексія Вікторовича на позовну заяву прийнято до розгляду.

Протокольною ухвалою суду від 07 квітня 2021 року на підставі частини 2 статті 216, статті 232 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву у судовому засіданні до 13 квітня 2021 року до 14:20 годин.

13 квітня 2021 року через канцелярію суду, Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" подано відповідь (вхідний № 8397) на відзив, яку суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13 квітня 2021 року призначено справу № 922/254/21 до розгляду в порядку загального позовного провадження; почато у справі № 922/254/21 підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 26 квітня 2021 року на 14:30 годин.

22 квітня 2021 року через канцелярію суду, Фізичною особою - підприємцем Соколовим Олексієм Вікторовичем подано клопотання (вхідний № 9242) про долучення до матеріалів справи доказів, а саме заяв свідків, з нотаріальним посвідченням підписів.

22 квітня 2021 року через канцелярію суду, Фізичною особою - підприємцем Соколовим Олексієм Вікторовичем подано заяву (вхідний № 9241) про перенесення підготовчого засідання, яку суд задовольняє та долучає до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суду від 26 квітня 2021 року на підставі статтей 177, 181, пункту 3 частини 2 статті 183, статті 232 Господарського процесуального кодексу України відкладено підготовче засідання на 25 травня 2021 року на 11:30 годин.

25 травня 2021 року через канцелярію суду, Фізичною особою - підприємцем Соколовим Олексієм Вікторовичем подано клопотання (вхідний № 12058) про долучення до матеріалів справи додаткових документів, яке суд задовольняє та долучає до матеріалів справи надані документи.

25 травня 2021 року через канцелярію суду, Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" подано заперечення (вхідний № 12071) на клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи доказів - заяв свідків, з нотаріальним посвідченням підписів. Суд долучає надані заперечення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25 травня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 14 липня 2021 року.

Протокольною ухвалою суду від 25 травня 2021 року на підставі статтей 177, 181, пункту 3 частини 2 статті 183, статті 232 Господарського процесуального кодексу України відкладено підготовче засідання на 15 червня 2021 року на 10:40 годин.

11 червня 2021 року через канцелярію суду, Фізичною особою - підприємцем Соколовим Олексієм Вікторовичем подано заперечення (вхідний № 13729) на відповідь позивача на відзив на позовну заяву. Суд приймає заперечення та долучає їх до матеріалів справи.

11 червня 2021 року через канцелярію суду, Фізичною особою - підприємцем Соколовим Олексієм Вікторовичем подано клопотання (вхідний № 13730) про долучення до матеріалів справи документів, яке суд задовольняє та долучає до матеріалів справи, надані документи.

Протокольною ухвалою суду від 15 червня 2021 року на підставі статтей 177, 181, пункту 3 частини 2 статті 183, статті 232 Господарського процесуального кодексу України відкладено підготовче засідання на 23 червня 2021 року на 10:40 годин.

Протокольною ухвалою суду від 23 червня 2021 року на підставі пункту 3 частини 2 статті 185, статті 232 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30 червня 2021 року на 12 годин.

Протокольною ухвалою суду від 30 червня 2021 року на підставі частини 2 статті 216, статті 232 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено перерву до 12 липня 2021 року до 10:40 хвилин.

Протокольною ухвалою суду від 12 липня 2021 року на підставі частини 2 статті 216, статті 232 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено перерву до 15 липня 2021 року до 14:20 хвилин.

Представник позивача у судовому засіданні та у відповіді на відзив підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні. у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відповідь на відзив проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідачів, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (позивач, теплопостачальна організація) створене Рішенням Харківської міської ради № 191/03 від 24 вересня 2003 року XVI сесії Харківської міської ради XXVI скликання "Про комунальну власність м. Харкова", здійснює господарську діяльність у місті Харкові з постачання теплової енергії.

01 серпня 2008 року між позивачем та Фізичною особою - підприємцем Соколовим Олексієм Вікторовичем (відповідачем, споживач) був укладений договір № 3890 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді.

Відповідно до розділу 1 договору теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно додатку 2 до договору теплова енергія постачалась за адресою АДРЕСА_1 (нежитлове приміщення) в м. Харків.

В судовому засіданні сторони підтвердили, що договорів в сфері надання житлово-комунальних (комунальних) послуг між сторонами укладено не було.

Отже, суд встановив, що до правовідносин, що виникли між сторонами на час його укладення та виконання, слід застосовувати Закон України "Про теплопостачання" та Правила користування тепловою енергією, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198.

Закон України "Про теплопостачання" визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання

Статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено такі поняття як сфера теплопостачання, ринок теплової енергії, теплопостачальна, теплотранспортуюча та теплогенеруюча організації тощо.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Тобто, зазначеною нормою визначено, що теплова енергія, як товар, не використовується для її безпосереднього споживання споживачами комунальних послуг, а визначає перелік саме господарських і технологічних потреб де її застосування можливе, а саме: для опалення, підігріву води, інших господарських і технологічних потреб (використання, наприклад, у промисловому виробництві).

Постачання теплової енергії - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Отже ця норма чітко розмежовує порядок встановлення відносин - окремо у сфері теплопостачання та у сфері надання житлово-комунальних (комунальних) послуг.

Постачання теплової енергії в якості товарної продукції регулюється Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198, і типового договору на постачання в цьому випадку не існує.

Разом з цим, відповідно до пункту 2 Правил користування тепловою енергією, ці Правила є обов`язкові для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії.

В підтвердження факту отримання теплової енергії Фізичною особою - підприємцем Соколова Олексія Вікторовича позивач послався на те, що на підставі договору та розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів 2016-2017 років, 2017-2018 років, 2018-2019 років, 2019-2020 років, відповідачу були надані послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді на опалення нежитлових приміщень та надав суду копії рахунків-фактур за 2016-2020 роки за послуги теплопостачання та копії актів підключення/відключення споживача- балансоутримувача будинку № 46 Комунального підприємства "Жилкомсервіс" від опалення: акт підключення № 175/11385 від 15.10.2016 року; акт відключення № 175/12633 від 03.04.2017 року; акт підключення № 175/14944 від 07.10.2017 року; акт підключення № 175/18198 від 15.10.2018 року; акт відключення № 175/19886 від 10.04.2018 року; акт підключення № 175/21955 від 19.10.2018 року; акт відключення № 175/23799 від 09.04.2020 року.

Суд, дослідивши надані письмові докази вважає, що Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" не доведений факт надання теплової енергії відповідачу та отримання відповідачем теплової енергії від позивача, оскільки належним доказом отримання відповідних обсягів теплової енергії є акти виконаних робіт по відпуску теплової енергії, які до 2016 року складались позивачем та надсилались для підпису відповідачу.

Акти підключення/відключення будинку № 46 від централізованого опалення були складені Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" та Комунальним підприємством "Жилкомсервіс", відповідачем не підписані, не стосуються правовідносин сторін, оскільки між сторонами не укладався договір в сфері надання житлово-комунальних послуг (централізоване опалення). Рахунки-фактури також не можуть бути судом прийняті до уваги в якості доказу отримання відповідачем теплової енергії від позивача, оскільки вони не містять в собі такої інформації.

Відповідач в запереченнях викладених у відзиві стверджує про неотримання від Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" послуг з теплопостачання, зазначає, що між сторонами був укладений договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, а не договір про надання послуг в сфері житлово-комунальних послуг, від укладеного між сторонами договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді відповідач 27 вересня 2015 року відмовився, про що завчасно повідомив позивача, надіслав позивачу додаткову угоду про розірвання договору та акт демонтування батарей, при цьому відповіді від позивача не отримав, з жовтня 2016 року позивач припинив постачання теплової енергії.

Із матеріалів справи вбачається, що 16 листопада 2015 року відповідач звернувся до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" з листом № 010 від 16 листопада 2015 року з вимогою провести обстеження стану теплового обладнання у приміщенні відповідача, для чого направити представника позивача

12 жовтні 2015 року Фізична особа - підприємець Соколов Олексій Вікторович звернувся до позивача з листом № 008 з проханням надати технічні умови на можливість організації індивідуальної системи централізованого опалювання з відособленим вузлом управління, обладнаним засобом комерційного обліку теплової енергії.

30 листопада 2015 року Фізичною особою - підприємцем Соколовим Олексієм Вікторовичем були отримані Технічні умови з висновком про наявність технічної можливості влаштування ІСЦО у нежитловому приміщенні 1 го поверху №7-1-:7-6 в літ. "А-2" (офісні приміщення площею 68,10 кв. м.).

Відповідач листом № 005 від 27 вересня 2016 року звернувся до позивача з повідомленням про розірвання договору, надіславши позивачу додаткову угоду про розірвання договору та акт демонтування батарей.

Представник позивача не заперечував проти отримання листа від відповідача про розірвання договору, акту про демонтування батареї, але не надав суду доказів надіслання відповідачу відповіді на лист та не надав суду доказів перевірки фактів, що були викладені у листі, а саме стану теплового обладнання у приміщенні відповідача.

Згідно пункту 4.1.2 договору теплопостачальна організація в будь-який час доби має право перевіряти стан роботи теплового обладнання та приладів комерційного обліку споживача.

Відповідно до пункту 4.2.5 договору теплопостачальна організація зобов`язана здійснювати перевірку теплового обладнання та стан роботи приладів комерційного обліку споживача не рідше одного разу у 6 місяців.

Оскільки Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" не надано суду доказів перевірки теплового обладнання, встановленого в приміщенні відповідача, актів виконаних робіт по відпуску теплової енергії Фізичній особі - підприємцю Соколову Олексію Вікторовичу за період, який заявлений позивачем у позові, суд вважає за можливе врахувати в якості доказів письмові заяви свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з їх нотаріально посвідченими підписами, які були попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань. Зазначені свідки є співзасновниками ТОВ "НТТП "Райдо", яке є орендарем нежитлового приміщення площею 68,10 кв. м. по вул. Халтуріна, 46 у м. Харків, що підтверджується договорами оренди за 2014, 2015, 2016 роки. Свідки підтвердили, що в їх присутності були демонтовані батареї 14 серпня 2016 року та виходячи із змісту їх показань, в подальшому приміщення опалювалось електроконвекторами, що підтверджується актом про демонтування батарей від 14 серпня 2016 року.

Посилання позивача у відповіді на відзив на те, що Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2005 року N 4, Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26 липня 2019 року № 169 визначена процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, яку відповідач не пройшов, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки між сторонами не укладався договір про централізоване опалення

Суд зазначає, що Закон України "Про житлово-комунальні послуги" регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, отже зазначені норми права не розповсюджуються на правовідносини, що виникли між сторонами.

Згідно частини 1 статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини 3 статті 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Право на односторонню відмову від договору купівлі-продажу теплової енергії надано пунктом 39 Правил користування тепловою енергією, відповідно до технічних умов від 30 листопада 2015 року № 25-4400 існує технічна можливість облаштування в приміщенні відповідача індивідуальної системи централізованого опалення з відокремленим вузлом управління, обладнаним засобом комерційного обліку витрат теплової енергії.

Враховуючи конкретні обставини справи, детально проаналізувши всі докази, надані сторонами, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки докази надання відповідачу теплової енергії у період з 19 листопада 2016 року по 08 жовтня 2020 роки відсутні, а також з оглядом на те, що відповідач, згідно пункту 39 Правил користування тепловою енергією, відмовився від договору, про що повідомив позивача.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими, не підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "22" липня 2021 р.

Суддя П.В. Хотенець