УХВАЛА

м. Київ

22.07.2021Справа № 910/2679/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши матеріали справи

За заявою Первинної профспілкової організації працівників Департаменту поліції охорони

про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи

за позовом ОСОБА_1

до Первинної профспілкової організації працівників Департаменту поліції охорони, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити дії,

за участі представників:

від позивача - не з`явився;

від відповідача 1 - Шилков В.О. (уповноважений представник);

від відповідача 2 - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до Первинної профспілкової організації працівників Департаменту поліції охорони та Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити дії.

Звертаючись із позовом позивач просив визнати недійсним рішення загальних зборів членів Первинної профспілкової організації працівників Департаменту поліції охорони () оформлене Протоколом №20 від 18.11.2020, скасувати реєстраційну дію щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані із змінами в установчих документах 04.01.2021 щодо зміни керівника Профспілки з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 , оскільки відповідне рішення загальних зборів членів профспілки прийнято за відсутності кворуму для проведення загальних зборів та ряду інших порушень, на підставі якого в подальшому було внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2021 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

20.04.2021 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача 1 надійшла заява про закриття провадження у справі, в якій відповідач 1 зазначив, що зі змісту прохальної частини позовної заяви позивач просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів членів Первинної профспілкової організації працівників Департаменту поліції охорони оформлене Протоколом №20 від 18.11.2020 та скасувати реєстраційну дію щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані із змінами в установчих документах 04.01.2021 щодо зміни керівника Профспілки з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 . Відповідач зазначає, що в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на постанову Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» від 25.02.2016 №4, зазначаючи що даний спір є корпоративним.

Разом з тим, відповідач 1 зазначає що відповідно до постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.2018 №13 не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства справи, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності інших суб`єктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у справі є фізична особа.

Окрім того, відповідачем 1 разом із заявою про закриття провадження було подано заяву про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача в якій зазначив, що дії позивача щодо подання даного позову є необґрунтованими, оскільки чинним законодавством України та судовою практикою встановлено, що дана категорія спорів, враховуючи суб`єктний склад, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

12.07.2021 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва відповідачем 1 подано заяву про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи в якій останній посилаючись на положення ст.ст. 123, 126, 129, 130 ГПК України просив суд стягнути з позивача компенсацію витрат пов`язаних з розглядом справи №910/2679/21 в розмірі 13000 грн.

Судом встановлено, що за наслідками розгляду вказаної справи, при прийнятті ухвали Господарським судом міста Києва не було вирішено питання про розподіл судових витрат відповідача 1 витрат пов`язаних з розглядом справи.

З огляду на викладене, ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2021 для вирішення по суті заяви Первинної профспілкової організації працівників Департаменту поліції охорони про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд дійшов висновку щодо необхідності призначення справи до розгляду з метою прийняття додаткового рішення.

20.07.2021 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва відповідачем 1 подано заяву про збільшення розміру компенсації здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи в якому просив збільшити розмір компенсації витрат пов`язаних із розглядом справи до 16000 грн.

21.07.2021 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва позивачем подано клопотання про залишення заяви без розгляду посилаючись на те що заява відповідача 1 про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних із розглядом справи подана на 13 день після прийняття судом ухвали від 29.06.2021 про закриття провадження, тобто з пропущенням встановленого строку. Окрім того, позивач зазначив, що вищезазначена заява відповідача 1 є необґрунтованою та зазначив, що необґрунтованість вимог даної заяви буде детально розписана у запереченні позивача на подану відповідачем 1 заяву.

Окрім того, позивач зазначив, що закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість розгляду справи, а тому судового розгляду справи не було у зв`язку з чим не відповідач 1 не може заявляти про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Представники позивача та відповідача 2 в судове засіданні 22.07.2021 не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні підтримав подану заяву з урахуванням заяви про збільшення та просив суд задовільнити вимоги відповідача 1 про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, у повному обясязі.

Розглянувши дану заяву, суд дійшов висновку про те, що наявні підстави для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст. 244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Частиною 5 ст. 130 Господарського процесуального кодексу встановлено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимогу про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Так, ухвалою від 29.06.2021 Господарського суду міста Києва провадження у справі №910/2679/21 закрите, проте у вказаній ухвалі судом не було вирішено питання про розподіл витрат відповідача 1 про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідачем 1 на підтвердження факту понесення витрат пов`язаних із розглядом справи до матеріалів справи додано копію Договору про надання правової допомоги №29/03-21 від 29.03.2021, що укладений із Адвокатським об`єднанням «Самсон», копію Протоколу погодження договірної ціни від 29.03.2021, копію завдання клієнта від 29.03.2021, копію завдання клієнта від 15.07.2021, копію Звіту щодо виконання послуг правового характеру згідно з Договору про надання правової допомоги №29/03-21 від 29.03.2021, копію Акта прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №29/03-21 від 29.03.2021, копію платіжного доручення №34 від 31.03.2021 на суму 7000 грн, копію платіжного доручення №49 від 30.06.2021 на суму 6000 грн, копію платіжного доручення №59 від 15.07.2021 на суму 3000 грн.

Дослідивши подані відповідачем 1 докази на понесення витрат пов`язаних із розглядом справи суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, позовну заяву було подано позивачем до Господарського суду м. Києва без дотримання положень норм процесуального законодавства щодо підвідомчості даного спору, що зумовило в подальшому прийняття судом ухвали про закриття провадження у справі. При цьому подання позовної заяви до суду та відкриття судом провадження у справі зумовило для відповідача 1 необхідність укладення угоди про надання професійної правової допомоги для здійснення захисту власних законних прав та інтересів у вказаній справі, у спосіб, передбачений нормами чинного законодавства.

Отже, понесення відповідачем 1 витрат на правову допомогу відбулося внаслідок недотримання позивачем вимог норм Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим наявні підстави для покладення обов`язку компенсації вказаних витрат на позивача.

Щодо заперечень позивача викладених у клопотанні про залишення заяви без розгляду суд зазначає, що відповідачем 1 у клопотанні про закриття провадження містилась заяву про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Посилання позивача на ненадання відповідачем 1 попереднього розрахунку суми судових витрат, судом оцінюються критично з огляду на те, що відмова стороні у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору у разі неподання стороною попереднього розрахунку відповідних витрат згідно ч. 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України суду є правом, а не обов`язком суду, і вказане питання вирішується судом з урахуванням всіх обставин справи у сукупності.

Порядок вирішення питання щодо розподілу витрат у разі закриття провадження унормовано ст. 130 Господарського процесуального кодексу, якою встановлено 15 денний строк для вирішення даного питання судом з дня постановлення ухвали про закриття провадження, а отже відповідачем 1 вказану заяву подано в межах встановленого стрку.

Враховуючи вищезазначені обставини, беручи до уваги складність розглядуваної справи, суд вважає, що витрати понесені відповідачем 1 на професійну правничу допомогу у розмірі 16000 грн є обґрунтованими та співмірними, а тому покладаються на позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.126, 129, 130, ст.ст. 221, 232, 233, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Первинної профспілкової організації працівників Департаменту поліції охорони про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Первинної профспілкової організації працівників Департаменту поліції охорони (01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, буд. 5, каб. 89; ідентифікаційний код 42353233) витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 16000 (шістнадцять тисяч) грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 27.07.2021

Суддя Я.В. Маринченко