ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2021 р.Справа № 904/326/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл" про стягнення судових витрат на правничу допомогу та клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю Солонянський завод "Агрополімердеталь" (вх.№15462 від 02.07.2021) про стягнення судових витрат на правничу допомогу по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл" (місцезнаходження: 62459, Харківська обл., Харківський р-н, селище міського типу Високий, територія автотурбази "КЕМПІНГ"; поштова адреса: 61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 25-Б; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю Солонянський завод "Агрополімердеталь" (52400, Дніпропетровська обл., Солонянський р-н, селище міського типу Солоне, вул. Шевченко, буд. 12, офіс 3; )
про стягнення заборгованості

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Солонянський завод "Агрополімердеталь" (52400, Дніпропетровська обл., Солонянський р-н, селище міського типу Солоне, вул. Шевченко, буд. 12, офіс 3; )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл" (місцезнаходження: 62459, Харківська обл., Харківський р-н, селище міського типу Високий, територія автотурбази "КЕМПІНГ"; поштова адреса: 61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 25-Б; )

про стягнення збитків

за участю представників:

позивача (відповідача за зустрічним позовом) не з`явився;

відповідача (позивача за первинним позовом) не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Саноіл" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Солонянський завод "Агрополімердеталь", в які просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Солонянський завод "Агрополімердеталь" заборгованість у розмірі 105 351,86 грн., з яких: основна заборгованість у розмірі 94 653,83 грн., пеня у розмірі 3 818,55 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 060,93 грн., 12% річних у розмірі 3 818,55 грн., а також просить стягнути з відповідача всі судові витрати по даній справі, в тому числі судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників.

25.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю Солонянський завод "Агрополімердеталь" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із зустрічною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл" збитки у розмірі 124 562,35 грн., а також судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Саноіл".

Ухвалами господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2021 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним та ухвалено про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2021 справу №904/326/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл" до Товариства з обмеженою відповідальністю Солонянський завод "Агрополімердеталь" про стягнення заборгованості у розмірі 105 351,86 грн., за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Солонянський завод "Агрополімердеталь" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл" про стягнення збитків у розмірі 124 562,35 грн., передано для розгляду за виключною підсудністю до Господарського суду Харківської області.

30.04.2021 через канцелярію господарського суду Харківської області від відповідача за зустрічним (позивача за первісним) позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву (вх.№10012 від 30.04.2021), в якому зазначив, що станом на дату подання цього відзиву Товариство з обмеженою відповідальністю "Саноіл", як відповідач за зустрічним позовом не поніс судових витрат пов`язаних із розглядом зустрічного позову, натомість поніс інші судові витрати по даній справі, про що вказано у первісній позовній заяві.

02.07.2021 через канцелярію господарського суду Харківської області від представника позивача за зустрічним (відповідача за первісним) позовом надійшоло клопотання у порядку ст.129 ГПК України, в якому просив суд за результатами розгляду справи прийняти, зокрема, рішення щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл" понесених Товариства з обмеженою відповідальністю Солонянський завод "Агрополімердеталь" судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 07.07.2021 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл" до Товариства з обмеженою відповідальністю Солонянський завод "Агрополімердеталь" про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Солонянський завод "Агрополімердеталь" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл" заборгованість за виконані послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом у розмірі 94 653,83 грн., пеню у розмірі 3 818,55 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 060,93 грн., 12% річних у розмірі 3 818,55 грн., а також судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Солонянський завод "Агрополімердеталь" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл" про стягнення збитків відмовлено.

Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 28.07.2021 об 9:20.

Сторонам протягом 5 днів надати суду докази понесених судових витрат.

В даній справі, як позивачем за первісним позовом так і позивачем за зустрічним позовом було заявлено про стягнення витрат на правову допомогу.

В судове засідання 28.07.2021 сторони явку своїх представників не забезпечили. Про причини неявки не повідомили. Про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.4 ст.244 ГПК України).

Розглянувши клопотання позивачем за первісним позовом про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач за первісним позовом в позовній заяві просив суд у разі задоволення позову стягнути з відповідача всі понесені судові витрати та надав попередній розрахунок судових витрат. Зазначив, що орієнтовний загальний розмір витрат позивача становитиме 12 000,00 грн.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до частин 2,3 статті 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, у рішенням суду від 07.07.2021 сторонам було надано строк протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду для надання доказів, пояснень, клопотань чи заперечень щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Як свідчить поштове повідомлення, повернуте на адресу суду 19.07.2021, позивачу за первісним позовом вручено рішення суду 15.07.2021.

Проте, станом на 28.07.2021 позивачем за первісним позовом у строк, встановлений статтею 129 ГПК України, відповідних доказів не надано.

Суд, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги неподання позивачем за первісним позовом належних доказів щодо витрат на правову допомогу у строк встановлений статтею 129 ГПК України, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Солонянський завод "Агрополімердеталь" витрат на правничу допомогу залишає без розгляду.

Розглянувши клопотання позивачем за зустрічним позовом про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Так, позивач за зустрічним позовом в клопотанні про стягнення з відповідача за зустрічним позовом витрат на правову допомогу просить суд стягнути з останнього грошову суму у загальному розмірі 14 000,00 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина 1 статті 16 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, як зазначено у частині 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 2, 3 статті 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Також, суд зазначає, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а також розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відносно обґрунтованості розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу та його (розміру) пропорційності предмету спору, суд приймає до уваги, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015р., п.п.34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009р., п.80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006р., п.88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004р. та п.268 рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Аналогічна правова позиція також викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

Суд також враховує, що в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 зазначено, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач за зустрічним позовом в зустрічній позовній заяві просив суд у разі задоволення позову стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Судом встановлено, що правовідносини між позивачем за зустрічним позовом та адвокатом Шаровським С.А. на момент розгляду справи господарським судом Харківської області підтверджуються договором про надання правової допомоги №12/2020 від 07.12.2020 (а.с.30-35 т.2).

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу адвоката представник позивача за зустрічним позовом надав суду копії: акту виконаних робіт до договору про надання правової допомоги №12/2020 від 07.12.2020 на загальну суму 10 000,00 грн., платіжного доручення №8531 від 08.12.2020 на суму 10 000,00 грн., квитанції №5 від 01.07.2021 про отримання гонорару до договору про надання правової допомоги №12/2020 від 07.12.2020 на загальну суму 4 000,00 грн. (а.с.36-38 т.2).

Суд зазначає, що надані представником позивача за зустрічним позовом документи на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з цим, пунктом 1 частини 4 статті 129 ГПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що рішенням господарського суду Харківської області від 07.07.2021 у задоволенні зустрічного позову відмовлено, суд у відповідності до пунктом 1 частини 4 статті 129 ГПК України понесені позивачем за зустрічним позовом витрати на правову допомогу адвоката покладає на позивача за зустрічним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю Солонянський завод "Агрополімердеталь", у зв`язку із чим відмовляє у задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю Солонянський завод "Агрополімердеталь" (вх.№15462 від 02.07.2021) про стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 123,126,129, 237, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл" про стягнення судових витрат на правничу допомогу - залишити без розгляду.

У задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю Солонянський завод "Агрополімердеталь" (вх.№15462 від 02.07.2021) про стягнення судових витрат на правничу допомогу відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Повний текст додаткового рішення складено 29.07.2021.

Суддя Т.О. Пономаренко