ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року Справа № 902/16/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Пузирко В.В.,

представники учасників справи не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні розглянувши апеляційні скарги Відповідача-Об`єд-нання співвласників багатоквартирного будинку «Сакура» та Позивача-Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Вінниць-кої області від 12.05.2021, повний текст якого складено 24.05.2021, у справі №902/16/21 (суддя Маслій І.В.)

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз

України» м. Київ

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сакура» м. Вінниця

про стягнення 470 875 грн. 33 коп. заборгованості по розрахунках, пені,

інфляційних втрат та річних,-

У січні 2021 року до господарського суду Вінницької області надійшов позов Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (надалі в тексті НАК «Нафто-газ України») про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сакура» (надалі в тексті ОСББ) 369 167 грн 59 коп. заборгованості по розрахунках та 55 223 грн 19 коп. пені згідно укладеного договору, а також 24 791 грн 48 коп. інфляційних втрат і 21 693 грн 07 коп. -3% річних. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем договору поста-чання природного газу №3455/18-ТЕ-1 від 04.10.2018 в частині здійснення розрахунків.(т.1, арк. справи 1-7).

Рішенням господарського суду Вінницької області від 12.05.2021 у справі №902/16/21 позов АТ «НАК «Нафтогаз України» до ОСББ «Сакура» задоволено частково. Суд першої інстанції дій-шов висновку, що Відповідач здійснив повну оплату за поставлений природний газ, згідно Договору №3455/18-ТЕ-1 від 04.10.2018 і тому відмовив у стягненні 369 167 грн 59 коп. основного боргу. Поряд з тим, здійснивши перерахунок пені, інфляційних та річних з урахуванням строку оплати за поставлений газ суд першої інстанції дійшов висновку, що обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню є вимоги про стягнення 51 463 грн 48 коп. пені, 9 874 грн 19 коп. інфляційних втрат та 11 857 грн 69 коп. -3% річних.(т.2, арк.справи 29-37).

Не погоджуючись із рішенням, Відповідач звернувся до апеляційного господарського суду із скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 12.05. 2021 в частині задоволення позову та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задо-воленні позову.

Обґрунтовуючи скаргу Відповідач зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, прийнявши рішення з порушенням норм матеріального права. На думку Скаржника, суд безпідставно не прийняв до уваги, що належним способом захисту в даному випадку було б заявлення як основної вимоги вимоги про стягнення 55 223 грн 19 коп. пені, 24 791 грн 48 коп. інфляційних втрат та 21 693 грн 07 коп. -3% річних, а не заявлення таких вимог як додаткових до вимоги про стягнення 369 167 грн 59 коп. основного боргу. Проте, вимоги про стягнення 55 223 грн 19 коп. пені, 24 791 грн 48 коп. інфляційних втрат та 21 693 грн 07 коп. -3% річних в якості основної Позивачем не заявлялось, предмет та підстави позову не змінювались. Крім того, Позивачем пропущено строк позовної давності, щодо заявлення вимоги про стягнення пені, про що неодноразово наголошувалось у судовому засіданні Відповідачем. Наголошує, що був позбавлений об`єктивної можливості заявити клопотання про зменшення штрафних санкцій. Звертає увагу, що пеня не є основним доходом АТ «НАК «Нафтогаз України» і не може впливати на його господарську діяльність. Оскільки заборгованість погашено Відповідачем в добровільному порядку, що свідчить про відсутність в його діях умислу на невиконання договору невиконання зобов`язань сталось з об`єктивних причин. Судом першої інстанції помилково не враховано той факт, що з 12.03.2020 на усій території України було встановлено карантин, а тому нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги забороняється. Відповідач також просить апеляційний суд в разі відмови у задоволенні його скарги зменшити розмір заявленої неустойки до 1% від зазначеного у рішенні, а саме до 731 грн. 95 коп.(т.2, арк.справи 42-50).

Не погоджуючись із рішенням в частині відмови у стягненні 369 167,59 грн основного боргу, 3 759,71 грн пені, 14 917,29 грн інфляційних втрат та 9 835,38 грн -3% річних Позивач подав скаргу до апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господар-ського суду Вінницької області від 12.05.2021 у даній справі та ухвалити нове рішення, яким задоволити позов в повному обсязі.

Обґрунтовуючи скаргу, Позивач зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, прийнявши рішення з порушенням норм матеріального права. На-голошує, що суд дійшов помилкового висновку про безпідставність вимоги щодо стягнення основ-ного боргу в сумі 369 167,59 грн та необхідність зменшення пені на суму 3 759,71 грн, інфляційних втрат на суму 14 917,29 грн та 3% річних на 9 835,38 грн. Так, Скаржник вказує, що досліджуючи обставини проведення Відповідачем оплати за спожитий природний газ суд не врахував, що пунк-том 6.2 Договору, сторони погодили, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер договору с обов`язковим. Зміна споживачем призначення платежу здійсню-ється виключно листом, який надається постачальнику, але у будь-якому випадку не пізніше 10 календарних діб з дня надходження відповідних коштів на рахунок постачальника. Проте у платіж-них документах за період з 17.12.2019 по 21.02.2020 Відповідач зазначав у призначенні платежу Договір №2148/1920-ЕУ-1 від 25.09.19, замість спірного Договору №3455/18-ЕУ-1 від 04.10.2018 і до моменту переказу банком коштів дії банку не контролював, змін до платіжних документів не вносив і своєчасно не замінив їх, при цьому, отримувач коштів не вправі змінити призначення платежу. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені,інфляційних втрат та річних, які під-лягаєють стягненню зі сторони, яка порушила зобов`язання, суд на переконання Позивача без-підставно і протиправно врахував часткові проплати, здійснені Відповідачем (відповідано до дат складання меморіальних ордерів). Вважає, що суд не надав належної правової оцінки доказам, наданим сторонами в обґрунтування своїх позицій, що зумовило визнання встановленими обста-вин, які не доведені матеріалами справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.(т.2, арк. справи 69-88).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.06.2021р. відкрито апеляційне провадження у справі №902/16/21 з розгляду апеляційної скарги ОСББ «Сакура». Розгляд справи призначено на 26.07.2021р.(т.2, арк.справи 59).

В зв`язку з усуненням недоліків апеляційної скарги №39/5-4386-21 від 16.06.2021 ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.07.2021р. відкрито апеляційне про-вадження у справі №906/991/19 з розгляду апеляційної скарги АТ «НАК «Нафтогаз України». Розгляд справи призначено на 26.07.2021р.(т.2, арк.справи 93, 97-101).

Через канцелярію апеляційного суду 26.07.2021 надійшло клопотання ОСББ «Сакура» про відкладення розгляду справи через неотримання копії апеляційної скарги Позивача, що перешкод-жає Відповідачу висловити свої зауваження по ній і суперечить рівноправності змагання сторін. (т.2, арк.справи 118).

Колегія суддів відхилила зазначене клопотання з огляду на те, що відкладення є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представ-ників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак неявка учасника судового процесу в судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду його позову, не є підставою для відкладення. Крім того, осіб, явка сторін обов-язковою не визнавалась, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті. Натомість у клопотанні Відповідач не вказує про бажання взяти участь у судовому засіданні чи отримати копію апеляційної скарги, докази надсилання якої містяться в матеріалах справи: фіскальний чек від 17.06.2021 та опис вкладення у цінний лист на адресу ОСББ «Сакура» скріплено відбитком штемпеля відділення Підприємства зв`язку.(т.2, арк.справи 85-87).

Сторони не забезпечили участь своїх представників в судовому засіданні апеляційної інс-танції 26.07.2021 в режимі відеоконференції за межами суду з використанням системи Easy Con.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесу-ального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як стверджується матеріалами справи, ПАТ «НАК «Нафтогаз України»-постачальник та ОСББ «Сакура» уклали договір постачання природного газу №3455/18-ТЕ-104.10.2018 (надалі в тексті Договір), за умовами пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах Договору.(т.1, арк.справи 12-22).

Пунктом 1.2 Договору визначено, що природний газ, який постачається за цим Договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Постачальник відповідно до п.2.1 Договору передає споживачу з 01 жовтня 2018 року по 17 жовтня 2018 року (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 20 тис.куб.метрів.

Приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповід-ному періоді постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природ-ного газу споживачем у відповідному періоді постачання встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.(п.3.7 Договору).

Споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за період постачання означає повне виконання постачальником своїх зобов`язань в частині постачання природного газу за цим Договором у відповідному періоді (п.3.10. Договору).

Згідно пунктів 5.1-5.4 Договору ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється Положенням. У разі зміни ціни на газ відповідно до умов чинного законодавства, вона є обов`язковою для сторін за цим Договором з дати набрання чинності відповідних змін. Ціна за 1000 куб.метрів газу на дату укладення Договору становить 4942,00 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість 5930,40 грн. Постачання природного газу споживачеві за ціною, визначеною в пункті 5.2. цього Договору, здійснюється за умови: - виконання споживачем, на якого станом на 30 вересня 2015р. поширювалася дія статті 191 Закону України «Про теплопостачання», обов`язку щодо відкриття рахунка із спеціальним режимом використання; - дотримання вимог пункту 12 Положення. Загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу за цим договором.

Порядок та умови проведення розрахунків за Договором сторони погодили в розділі 6 Договору, зокрема, умовами пункту 6.1 Договору встановлено, що оплата за природний газ здійс-нюється споживачем виключно коштами шляхом стовідсоткової поточної оплати протягом місяця постачання природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійс-нюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. Сторони погодили, що з урахуванням пункту 11.3 цього договору укладення договору про організацію взаєморозра-хунків, а також підписання споживачем будь-яких документів (актів, розрахунків, протоколів тощо) щодо нарахованих (оформлених) та не профінансованих пільг і житлових субсидій насе-ленню згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з вико-нання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 4 березня 2002р. №256, не змінює строків та умов розрахунків за цим договором.

Сторони погоджуються, що під час перерахування коштів у призначенні платежу поси-лання на номер договору є обов`язковим. Зміна споживачем призначення платежу здійснюється виключно листом, який надається постачальнику, але в будь-якому випадку не пізніше 10 кален-дарних діб з дня надходження відповідних коштів на рахунок постачальника.(п.6.2 Договору).

Згідно з п.6.3 Договору оплата за природний газ здійснюється таким чином:

1) споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природ-ний газ, поставлений постачальником споживачеві в порядку, визначеному законодавством у разі коли на споживача станом на 30 вересня 2015 року поширюється дія статті 191 Закону України «Про теплопостачання»;

2) в будь-якому випадку, споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розраху-ватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 6.1 цього договору в разі коли на поточний рахунок із спеціальним режимом використання споживача надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати використаного природного газу;

3) з поточного рахунка споживача кошти перераховуються на поточний рахунок із спе-ціальним режимом використання постачальника та зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві у визначеному законодавством порядку, - у разі коли на споживача станом на 30 вересня 2015 року не поширювалась дія статті 191 Закону України «Про теплопостачання» в частині відкриття поточного рахунка із спеціальним режимом використання;

4) шляхом зарахування постачальником коштів, шо надійшли від споживача як погашення заборгованості за природний газ, поставлений в минулі періоди згідно з цим договором, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості за наявності заборгованості у споживача за цим договором.

Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором;

5) оплата інших платежів (пені, штрафів, судових зборів, інфляційних нарахувань тощо), крім суми основної заборгованості, здійснюється споживачем на поточний рахунок постачальника.

Розділом 8 Договору передбачена відповідальність сторін за цим Договором. Так, відпо-відно до п.8.1 Договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим Договором.

У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 Договору він зобов`язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 04.03.2002 №256.(пункт 8.2 Договору).

Пунктом 12.1 Договору визначено, що Договір набирає чинності з дати підписання уповно-важеними представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2018р. до 17 жовтня 2018р. (включно), а в частині прове-дення розрахунків до їх повного здійснення.

За час дії Договору, сторонами підписано 15 додаткових угод, якими змінювались умови поставки, кількість поставленого природного газу, ціна та термін дії Договору.(т.1, арк.справи 23-49).

Зокрема, пунктом 9.3 Додаткової угоди №3 від 05.11.2018 сторони щодо основного боргу, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних передбачили строк позовної давності у п`ять років для звернення стягнення.(т.1, арк.справи 34).

Договір і всі додаткові угоди підписано уповноваженими представниками сторін та скріп-лено відтисками печаток.

Матеріалами справи стверджено та не заперечується сторонами, що на виконання умов Договору постачання природного газу №3455/18-ТЕ-1 від 04.10.2018 та Додаткових угод до нього, Позивач передав, а Відповідач прийняв природний газ на загальну суму 1 307 692 грн 22 коп. з жовтня 2018 по вересень 2019 року включно, про що свідчать акти приймання-передачі природ-ного газу з листопада 2018 по вересень 2019 (т.1, арк.справи 58-68). Судом першої інстанції встановлено, що Акт приймання передачі за жовтень 2018 року в матеріалах справи відсутній, проте представники сторін підтвердили його наявність та не заперечили, що його сума становить 44 899 грн 06 коп.

Крім того, матеріали справи містять:

- платіжні доручення про перерахування Відповідачем коштів з рахунка, відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на спеціальний рахунок відкритий в АТ «Ощадбанк» в загальному розмірі 1354068 грн 49 коп. за період з 30.01.2019 по 20.02.2020. Призначення платежу «по договору №3455/18-ТЕ-1 від 04.10.2018».(т.1, арк.справи 152-185);

- меморіальні ордери АТ «Ощадбанк», за якими на користь Позивача здійснювались пере-води зі спеціального рахунку, відкритого Відповідачем і в яких також зазначено призначення пла-тежу. Починаючи з платіжного доручення від 16.12.2019 №557 на суму 10000 грн (т.1, арк.справи 152) при перерахунку даних коштів АТ «Ощадбанк» змінив призначення платежу з договору №3455/18-ТЕ-1 від 04.10.2018 на договір №2148/1920-ТЕ-1 від 25.09.2019.(т.1, арк.справи 204-235);

- лист АТ «Ощадбанк» №101.179-50/96 від 31.03.2021 щодо зазначення ним невірного при-значення платежу, оскільки вірним слід вважати наступне призначення платежу: «Розподіл коштів на вик.п.КМУ від 18.06.2014 №217 в т.ч. ПДВ. дог.б/р.№9188 від 17/12/14, дог.№3455/18-ТЕ-1 від 04/10/18 в т.ч. ПДВ.(т.1, арк.справи 236).

Вважаючи, що оплату за переданий газ ОСББ «Сакура» здійснювало несвоєчасно, чим порушило умови Договору, НАК «Нафтогаз України» звернулась з позовом про стягнення 369 167 грн 59 коп. основного боргу, 55 223 грн 19 коп. пені, 24 791 грн 48 коп. інфляційних втрат та 21 693 грн 07 коп. -3% річних.(т.1, арк.справи 1-7).

Як зазначалось вище, рішенням від 12.05.2021р. господарський суд Вінницької області задоволив позов частково.(т.2, арк.справи 29-37).

Перевіривши дотримання місцевим судом вимог чинного законодавства при ухваленні ос-каржуваного рішення, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції належить зали-шити без змін, з огляду на наступне:

Предметом даного спору є стягнення заборгованості по розрахунках та пені за договором постачання природного газу.

Матеріалами справи стверджено, що з моменту укладення Договору 04.10.2018 між сто-ронами виникли відносини постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану ме-режу, оскільки момент передачі товару не співпадає з моментом оплати його вартості і взаємо-відносини сторін підпадають під визначення, які містять статті 712, 714 ЦК України: коли одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енерге-тичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу зас-тосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Тому, в силу ст.ст. 655, 692 ЦК України, факт отримання Відповідачем природного газу зумовлює виникнення у нього зобов`язання оплатити його вартість.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одно-стороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивіль-ного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Переглядаючи оскаржуване рішення, колегія суддів зауважує, що згідно зі статтею 526 ЦК України та статтею 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно став-ляться.

Як правомірно встановлено місцевим господарським судом, стверджується матеріалами справи, а саме Договором обсяги поставленого позивачем газу та суми, що підлягали до сплати за кожен окремий місяць поставки природного газу встановлюються підписаними сторонами актами приймання-передачі природного газу, які в розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинними документами, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складаються під час здійснення господарських операцій, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення.

Згідно умов Договору оплата за природний газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання Договору постачання природного газу №3455/18-ТЕ-1 від 04.10.2018 та Додаткових угод до нього Позивачем поставлено, а Відповідачем за період жовтень 2018 по вересень 2019 включно прийнято природній газ на загальну суму 1307692 грн 22 коп.

При цьому, матеріалами справи стверджується, що взяті на себе договірні зобов`язання Відповідач виконав з порушенням встановлених строків, а саме за актами приймання-передачі природного газу з жовтня 2018 по лютий 2019 включно Відповідач повністю розрахувався з Пози-вачем лише 01 жовтня 2019 року.

Позивач також вважає, що Відповідач частково провів оплату в розмірі 34 292 грн 48 коп. 25.10.2019 на суму 14 292 грн 48 коп., 26.11.2019 на суму 10 000 грн та 23.11.2020 на суму 10 000 грн за спожитий у березні 2019 року газ за Актом приймання-передачі природного газу від 31.03. 2019 на суму 174 292 грн 48 коп.

Разом з тим, матеріали справи містять платіжні доручення з яких вбачається, що Відповідач перерахував кошти з рахунка відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на спеціальний рахунок відкритий в АТ «Ощадбанк» в загальному розмірі 1 354 068 грн 49 коп. за період з 30.01.2019 по 20.02.2020. В даних платіжних дорученнях зазначені призначення платежу за відповідний місяць «по дого-вору №3455/18-ТЕ-1 від 04.10.2018».(т.1, арк.справи 152-185).

Однак, як вбачається з меморіальних ордерів здійснюючи на користь Позивача перекази зі спеціального рахунку, відкритого Відповідачем та зазначаючи в меморіальних ордерах призначен-ня платежу, АТ «Ощадбанк» починаючи з платіжного доручення від 16.12.2019 №557 на суму 10 000 грн змінило у призначенні платежу реквізити договору з №3455/18-ТЕ-1 від 04.10.2018 на договір №2148/1920-ТЕ-1 від 25.09.2019.(т.1 арк.справи 204-235)

Зазначену обставину визнано АТ «Ощадбанк», що вбачається з листа №101.179-50/96 від 31.03.2021. Так у період з 17.12.2019 по 21.02.2020 (включно) з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання ОСББ «Сакура» було здійснено розподіл коштів на виконання Постанови КМУ №217 від 18.06. 2014 на користь НАК «Нафтогаз України» згідно меморіальних ордерів № від 17.12. 2019 на суму 10 000 грн, № від 20.12.2019 на суму 40 000 грн, № від 21.12. 2019 на суму 21 980 грн, № від 24.12.2019 на суму 48 020 грн, № від 11.01. 2020 на суму 20 000 грн, № від 17.01.2020 на суму 25 424 грн 73 коп., №368915703 від 21.01.2020 на суму 20 000 грн, № від 28.01.2020 на суму 89 947 грн 14 коп., № від 31.01.2020 на суму 20 724 грн 36 коп., № від 18.02. 2020 на суму 28 305 грн 47 коп., № від 21.02.2020 на суму 101 142 грн 16 коп. з невірним призначенням платежу, а саме: Розподіл коштів на вик.п.КМУ від 18.06.2014 №217 в т.ч. ПДВ. дог.б/р №9188 від 17/12/14, дог.№2148/1920-ТЕ-1 від 25/09/19р. в т.ч.ПДВ. У зв`язку з чим, АТ «Ощадбанк» зазначило, що вірним належить вважати наступне призначення платежу: «Розпо-діл коштів на вик.п.КМУ від 18.06.2014 №217 в т.ч. ПДВ. дог.б/р.№9188 від 17/12/14, дог. №3455/18-ТЕ-1 від 04/10/18 в т.ч. ПДВ.(т.1, арк.справи 236).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у Відповідача умислу на порушення Договору, оскільки останній здійснив повну оплату за поставлений згідно Договору №3455/18-ТЕ-1 від 04.10.2018 природний газ, а помилка із зазначення реквізитів Договору допущена банком і про це Відповідачу не було відомо.

Натомість, наголошуючи на порушенні Відповідачем договірних зобов`язань в частині заз-начення у платіжному документі реквізитів Договору (п.6.2) та посилаючись на обов`язок платника до моменту переказу коштів контролювати дії банку та вносити зміни до платіжних документів і своєчасно замінювати їх Позивач жодним доказом не доводить, що діями Відповідача йому зав-дано збитків на суму 369 167 грн. 59 коп., не стверджує повернення останньому коштів, зайво-сплачених за договором №2148/1920-ТЕ-1 від 25/09/19р.

Відтак, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для переоцінки висновку суду першої інстанції щодо повної сплати Відповідачем вартості отриманого природного газу, що зумовлює відмову за безпідставністю в стягненні 369 167 грн 59 коп. заборгованості по розрахунках, тому в цій частині рішення суду першої інстанції належить залишити без змін.

Вважаючи, що вартість природного газу оплачена з порушенням договірних строків, Пози-вач також заявив до стягнення додаткові вимоги, а саме: 55 223 грн 19 коп. пені за період з 27.11.2018 по 25.04.2020 на підставі п.8.2 Договору, а також 24 791 грн 48 коп. інфляційних втрат за період з грудня 2018 року по листопад 2020 року і 3% річних в сумі 21 693 грн 07 коп. за період з 27.11.2018 по 30.11.2020.(т.1, арк.справи 51-57).

Відповідно до Договору сторони передбачили, що оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом стовідсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Матеріали справи свідчать, що всі платежі за Договором здійснені Відповідачем з простро-ченням встановленого сторонами строку оплати.

Боржник, згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до п.3 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст.230 ГК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен пере-дати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислю-ється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.(ст.549 ЦК України).

Право на неустойку, згідно з ч.1 ст.550 ЦК України, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 ГК України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визна-ються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господ-дарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно статей 628, 629 ЦК України договір є обов язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.7.1 та 7.2 Договору (з урахуванням Додаткової угоди №4) за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідаль-ність у випадках, передбачених законодавством і цим Договором. У разі прострочення Спожива-чем оплати згідно п.п.5.1, 5.6 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, колегія суддів зауважує, що інфляційні втрати та річні не є додатковими вимо-гами в розумінні ст.266 ЦК України, оскільки право на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання виникає у кредитора за весь період прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням і право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

При цьому, згідно Рекомендацій Верховного Суду України щодо порядку застосування ін-дексів інфляції при розгляді судових справ від 03.04.1997 №62-97р зазначено, що сума, внесена в період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Перевіривши розрахунок суду першої інстанції (т.2, арк.справи 3-27), з урахуванням оста-точної оплати поставленого газу, колегія суддів погоджується із тим, що обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню є вимоги про стягнення 51 463 грн 48 коп. пені, 9 874 грн 19 коп. інфляційних втрат та 11 857 грн 69 коп. -3% річних. Тому у стягненні 3 759 грн 71 коп. пені, 14 917 грн 29 коп. інфляційних втрат та 9 835 грн 38 коп. -3% річних відмовлено за безпідставністю правомірно.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСББ «Сакура» наголошує, що неодноразово заявляло про застосування позовної давності до пені.

Згідно із вимогами ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

При цьому, пунктом 9.3 Додаткової угоди №3 від 05.11.2018 сторони погодили строк позовної давності у п`ять років для звернення стягнення щодо основного боргу, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних.(т.1, арк.справи 34). Тому посилання Відповідача на пропуск строку позовної давності є безпідставним.

Розглянуто всі доводи Скаржників, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів не встановлено.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржників, зазначені в апеляційних скаргах, апеляційним судом не визна-ються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господ-дарського суду слід залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 34, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284 Господарського проце-суального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сакура» та Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Вінницької області від 12.05.2021 у справі №902/16/21 залишити без задово-лення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №902/16/21 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.