ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2021 р. Справа№ 911/3216/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Разіної Т.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Горді В.В.

За участі представників: згідно з протоколом судового засідання від 14.07.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

на рішення Господарського суду Київської області

від 16.02.2021 (повний текст складено 26.02.2021)

у справі №911/3216/20 (суддя Черногуз А.Ф.)

за позовом Акціонерного Товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа»

про стягнення боргу, пені, інфляційних втрат, трьох відсотків річних, та збитків за неналежне виконання зобов`язання

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява № 39/5-2731-20 від 22.10.2020 Акціонерного Товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» про стягнення боргу, інфляційних втрат, трьох відсотків річних, штрафних санкцій та збитків за неналежне виконання зобов`язання.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем Договору №2502/18-ТЕ-17 від 02.10.2018 про постачання природного газу та Додаткових угод до нього. На виконання умов Договору позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 234579882,18 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, проте відповідач не оплатив вартість поставленого природного газу, у зв`язку з чим, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 234579882,18 грн. У зв`язку з порушенням строків оплати позивачем нараховано відповідачу пеню, втрати від інфляції та 3% річних, а також збитки у зв`язку з понаддоговірним обсягом споживання газу.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 16.02.2021 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» на користь Акціонерного Товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 232 516 373,93 грн боргу, 8 951 444,83 грн пені, 10 727 442,62 грн 3% річних, 8 623 807,05 грн втрат від інфляції, а також 705 536,30 грн судового збору.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивач довів факт неналежного виконання зобов`язання відповідачем, водночас наявні підстави для зменшення розміру пені на 50%, а також судом відмовлено у стягнення збитків у загальному розмірі 78067,10 грн за споживання обсягів газу відповідачем у березні-квітні 2019 року у меншому об`ємі на 5,85% та на 5,48% відповідно, оскільки позивачем наявність збитків не доведено, а сума основного боргу підлягає зменшенню у зв`язку з частковою оплатою.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 16.02.2021 в частині відмови у стягненні пені у сумі 8 951 444,84 грн, 78 067,10 грн збитків та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» на користь Акціонерного Товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» пеню в сумі 8 951 444,84 грн та 78 067,10 грн збитків.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2021 для розгляду справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

У процесі здійснення підготовчих дій відповідно до статті 267 Господарського процесуального кодексу України 12.04.2021 суддя Північного апеляційного господарського суду Іоннікова І.А. заявила про самовідвід від розгляду справи №911/3216/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 заяву судді Іоннікової І.А. про самовідвід від розгляду справи №911/3216/20 задоволено. Справу №911/3216/20 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення заміни відведеного судді відповідно до ст. 32 ГПК України.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/1612/21 від 19.04.2021 відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл даної справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2021 для розгляду справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Разіна Т.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №911/3216/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Київської області від 16.02.2021 у справі №911/3216/20. Розгляд апеляційної скарги призначено на 02.06.2021.

05.05.2021 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

01.06.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 02.06.2021 розгляд справи відкладено на 14.07.2021.

У судове засідання 14.07.2021 з`явився уповноважений представник позивача, особа яка з`явилась з метою представництва інтересів відповідача не надала належних та допустимих доказів наявності у неї повноважень на представництво відповідача в суді, а тому не була допущена до участі у розгляді справи.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог прийняте з порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права, без дослідження всіх істотних обставин справи та всебічного дослідження доказів.

Позивач зазначає, що право на стягнення збитків передбачено Правилами постачання природного газу, а тому суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні збитків.

Крім того, позивач вказує, що суд неправомірно зменшив розмір пені, оскільки відповідачем допущено порушення зобов`язання, а укладаючи Договір, відповідач взяв на себе зобов`язання, в тому числі по сплаті штрафних санкцій за неналежне виконання зобов`язання, а сумарна прострочена заборгованість підприємств ТКЕ та ТЕЦ, в тому числі відповідача, за природний газ станом на 19.05.2020 становила близько 38,8 млрд грн, а тому рішення в частині відмови у стягненні 50% пені є несправедливим.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідач зазначає, що його підприємство є збитковим, розмір пені є значним, а тому суд обґрунтовано, дослідивши обставини справи, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру штрафних санкцій.

2.4. інші процесуальні дії у справі:

У судовому засіданні 14.07.2021 представник позивача надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у стягненні пені та збитків, прийняти нове рішення в цій частині, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

02.10.2018 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (позивач, постачальник) та Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» (відповідач, споживач) укладено Договір постачання природного газу №2502/18-TE-17 (далі Договір), за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору (п. 1.1. Договору).

Природний газ, що поставляється за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. За цим Договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД ) власного видобутку (природний газ видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на митну територію України (п. 1.2., 1.4. Договору).

Відповідно до п. 2.1., 2.2. Договору постачальник передає споживачу з 01.10.2018 по 17.10.2018 (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 1000,0 тис. куб. метрів (один мільйон куб. метрів). Обсяги природного газу, які планується поставити згідно з цим договором, повністю забезпечують споживача природним газом для потреб, зазначених у пункті 1.2. цього договору. Споживач самостійно визначає планові обсяги, зазначені у пункті 2.1. цього договору і несе відповідальність за правильність їх визначення.

Ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) та порядок ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється Положеннями. У разі зміни ціни на газ відповідно до умов чинного законодавства, вона є обов`язковою для сторін за цим Договором з дати набрання чинності відповідних змін. Ціна за 1000 куб.м газу на дату укладання договору становить 4942,00 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість 5930,40 грн (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять грн., 40 коп.) (п. 5.1., 5.2. Договору).

Зокрема, відповідно до п. 6.1. Договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця постачання природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором. У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 8.1., 8.2. Договору).

В подальшому сторонами було укладено ряд Додаткових угод до Договору №2502/18-TE-17 від 02.10.2018, а саме: №1, №2, №3, №4, №5/6, №6/5, №7, №8.

Зокрема Додатковою Угодою №4 сторони виклали п. 2.1. Договору у наступній редакції: «Постачальник передає споживачу в період з 01.10.2018 по 30.04.2019 року (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 33196,814 тис. куб. метрів.

Водночас Додатковою угодою №6/5 сторони виклали п. 2.1. Договору в наступній редакції: «Постачальник передає споживачу в період з 01.10.2018 по 30.04.2019 замовлений споживачем обсяг природного газу в кількості 32536,838 тис. куб. метрів, в тому числі по місяцях (тис. куб. метрів): жовтень 2018 866,874; листопад 2018 5857,850; грудень 2018 6666,081; січень 2019 7327,197; лютий 2019 5247,179; березень 2019 5108,131; квітень 2019 1463,526.

Разом з тим, Додатковою угодою №7 сторони змінили назву постачальника у Договорі з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

Додатковою угодою №8 сторони змінили замовлений обсяг природного газу споживачем у квітні 2019 року на 799,350 тис. куб. метрів.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Позивач звернувся до господарського суду з підстав неналежного виконання відповідачем умов Договору №2502/18-ТЕ-17 від 02.10.2018 про постачання природного газу, а саме невиконання останнім обов`язку з оплати поставленого природного газу за період з 01.10.2018 по 30.04.2019 у розмірі 234579882,18 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу. Разом з тим, у зв`язку з простроченням відповідачем оплати природного газу позивач просить суд стягнути з відповідача окрім суми боргу, також нараховану позивачем пеню у розмірі 17902889,67 грн, 3% річних у розмірі 10727442,62 грн, втрати від інфляції у розмірі 8623807,05 грн, а також збитки у розмірі 78067,10 грн.

Правовідносини, що виникли між сторонами в процесі виконання Договору про постачання природного газу №2502/18-TE-17 від 02.10.2018 регулюються нормами Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо поставки та купівлі-продажу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до актів приймання-передачі природного газу (акти приймання-передачі природного газу від 31.10.2018 на суму 5140909,57 грн; від 30.11.2018 на суму 43832018,70 грн; від 31.12.2018 на суму 49879697,69 грн; від 31.01.2019 на суму 54826572,20; від 28.02.2019 на суму 39262604,56 грн; від 31.03.2019 на суму 35984517,13 грн; 30.04.2019 від 5653562,33 грн) за період жовтень 2018 квітень 2019 року (копії актів містяться в матеріалах справи) постачальник передав покупцю природного газу на загальну суму 234579882,18 грн, а відтак, належним чином виконав взяті на себе договірні зобов`язання. Факт належного виконання позивачем умов Договору також підтверджується відсутністю скарг або заперечень відповідача щодо строків, якості тощо. А відтак, у відповідача виник обов`язок оплатити вартість прийнятого природного газу.

Водночас, судом встановлено, що відповідно до наявних в матеріалах справи платіжних доручень та листа №1333 від 12.10.2020 про переведення оплати, відповідачем в період з 07.10.2020 по 10.11.2020 на виконання умов Договору сплачено позивачу 2063508,25 грн.

Інших доказів сплати відповідачем боргу суду не надано.

Відтак, вбачається, що несплаченою відповідачем сумою боргу за Договором №2502/18-TE-17 від 02.10.2018 залишилась сума у розмірі 232516373,93 грн (234579882,18 - 2063508,25).

Отже, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що відповідач не виконав свого обов`язку зі сплати заборгованості за Договором у розмірі 232516373,93 грн, з цих підстав позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основної суми боргу є доведеними, обґрунтованими та такими, що правомірно задоволені судом першої інстанції у розмірі 232516373,93 грн.

Так, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору, позивачем нараховано відповідачу 17902889,67 грн пені, 10727442,62 грн 3% річних та 8623807,05 грн втрат від інфляції.

Судом перевірено розрахунок позивача щодо нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат та встановлено, що розрахунок є арифметично правильним та обґрунтованим.

Водночас, відповідач звертався до суду першої інстанції з вимогами про зменшення розміру пені на 90%, позивач проти вказаного заперечував як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції.

При цьому, дослідивши наявні у матеріалах справи фінансові звіти Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» за 2018-2020 роки, встановлено, що починаючи з 2018 та по 2020 роки, кожного року баланс вказаного підприємства систематично зменшується, а розмір заявленої до стягнення пені (17902889,67 грн) є майже половиною розміру балансу відповідача, станом на 30.09.2020, отже стягнення з відповідача повного розміру заявленої пені може призвести до настання скрутного фінансового становища підприємства та в подальшому до доведення його до банкрутства.

Разом з тим, розглядаючи можливість зменшення розміру пені, суд взяв до уваги і те, що на даний час фінансове становище в країні є нестабільним яке, зокрема, пов`язано з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19), що в свою чергу негативно впливає на рівень дохідності всіх підприємств.

Відтак, на підставі викладеного, суд першої інстанції правомірно частково задовольнив клопотання відповідача та зменшив розмір штрафних санкцій (пені) на 50%, водночас відповідачем не надано суду доказів вчинення останнім дій по спонуканню споживачів на своєчасну та повну оплату за послуги з опалення та постачання гарячої води. Також, суд частко задовольняючи клопотання відповідача бере до уваги той факт, що на даний момент відповідачем виконано зобов`язання за Договором менше ніж на 1%.

Отже, зменшена на 50% пеня підлягає до стягнення з відповідача у розмірі 8951444,83 грн (17902889,67 * 50%).

Щодо нарахувань 10727442,62 грн 3% річних та 8623807,05 грн втрат від інфляції судом першої інстанції правомірно їх задоволено з огляду на обґрунтованість.

Щодо стягнення з відповідача збитків, колегія суддів зазначає, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відсутність хоча б одного з перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що наявність у позивача права на стягнення збитків не звільняє його від обов`язку довести, що збитки є реальними та довести їх суму, однак доказів фактичного понесення збитків з обґрунтуванням їх розміру позивачем не надано, зокрема не надано доказів, що для потреб відповідача було придбано/добуто газ, який не було відповідачем використано, а його зберігання призвело до понесення додаткових витрат, а тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про відсутність підстав для стягнення збитків у зв`язка у необґрунтованістю.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів, наявність порушеного права, оскільки відповідачем не було належним чином виконано грошове зобов`язання за Договором і вказане право підлягає захисту шляхом стягнення боргу, інфляційних втрат, 3% річних та пені у визначеному судом розмірі.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими в частині, а тому підлягають частковому задоволенню.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Нормами статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Розділом VI Правил постачання природного газу встановлено наступне:

1.Відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках:

1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період;

2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою

В = (Vф - Vп) x Ц х K,

де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу;

Vп - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період;

Ц - вартість природного газу за договором постачання природного газу;

K - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5.

При цьому, якщо перевищення об`єму (обсягу) природного газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання природного газу на письмову вимогу постачальника, коефіцієнт може бути збільшений постачальником до 1;

3) у разі відмови в доступі до об`єкта споживача, в результаті чого представник постачальника не здійснив звіряння фактичних об`ємів (обсягів) споживання природного газу, що завдало постачальнику шкоди, споживач відшкодовує її за власної згоди або на підставі рішення суду.

2. Відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику не здійснюється, якщо фактичний обсяг споживання в розрахунковому періоді відрізняється від підтвердженого обсягу природного газу не більше ніж на ±5 %.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За загальним правилом особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина 1 статті 22, стаття 611, частина 1 статті 623 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі статтею 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів враховує доводи апелянта, що відповідач погодився з усіма умовами Договору, однак чинним законодавством передбачено право суду зменшити розмір штрафних санкції за наявності передбачених законом умов і відповідачем доведено наявність таких умов, а тому суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги з урахуванням зменшення розміру штрафних санкцій на суму на 50%, а не на 90% як просив відповідач.

Колегія суддів відхиляє посилання позивача на наявність значної заборгованості інший його контрагентів перед ним, як на підставу для відмови у зменшенні розміру штрафних санкцій, оскільки вказана обставина не впливає на суть спірних правовідносин саме між позивачем та відповідачем, в свою чергу судом задоволено як вимоги про стягнення боргу, так і вимоги про відшкодування інфляційних втрат позивача, 3 % річних за користування чужими коштами та пеню на суму 8 951 444,83 грн, а томі рішення суду першої інстанції є законним та справедливим.

В свою чергу, як вже зазначалось, право на відшкодування збитків не звільняє від обов`язку довести їх наявність, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив у стягненні збитків у зв`язку з необґрунтованістю.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду Київської області від 16.02.2021 у справі №911/3216/20 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Київської області від 16.02.2021 у справі №911/3216/20 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Київської області від 16.02.2021 у справі №911/3216/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 16.02.2021 у справі №911/3216/20 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.07.2021.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Т.І. Разіна

Ю.Б. Михальська