ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м.Харків Справа № 913/305/21

Провадження № 14/913/305/21

Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А.

при секретарі судового засідання Славгородській К.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Комунального підприємства «Сєвєродонецьктеплокомуненерго», м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача Фізичної особи-підприємця Калініченко Сергія Вікторовича, м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 46718,45 грн.

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Калініченко Сергія Вікторовича про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.01.2013 № 189 в загальній сумі 46718,45 грн., з яких:

- 33251,43 грн - основний борг;

- 10156,03 грн - пеня;

- 1151,96 грн - 3% річних;

- 2159,03 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.01.2013 № 189 щодо своєчасної оплати спожитих комунальних послуг з постачання теплової енергії, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, на яку нараховано пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Лісовицькому Є.А.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 24.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/305/21. Суд ухвалив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Також вказаною ухвалою суд повідомив учасників справи про призначення справи до судового розгляду по суті на 17.06.2021 о 10 год. 15 хв.

03.06.2021 від позивача на адресу суду надійшли додаткові пояснення, в яких він повідомив, що всі рахунки на оплату теплової енергії були вручені під підпис як працівникам відповідача, так і йому особисто, про що свідчать відповідні відмітки на рахунках, які додані до матеріалів справи.

16.06.2021 від позивача на адресу суду надійшло клопотання від 09.06.2021 № 09-1068, в якому позивач просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника Комунального підприємства «Сєвєродонецьктеплокомуненерго».

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 17.06.2021 розгляд справи відкладено на 22.07.2021.

Позивач правом на участь в судовому засіданні 22.07.2021 свого повноважного представника не скористався.

Відповідач у судове засідання не прибув, відзив у встановлений судом строк не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець Калініченко Сергій Вікторович 29.12.2012 звернувся до Комунального підприємства «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» з заявою б/н від 29.12.2012, в якій просив укласти договір на відпуск теплової енергії до магазину «Арбат» за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Курчатова, буд. 38.

01.01.2013 між Комунальним підприємством «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» (надалі - Теплопостачальна організація) та Фізичною особою-підприємцем Калініченко Сергієм Вікторовичем (надалі - споживач) було укладено договір купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді № 189 (надалі - договір).

За цим договором Теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію застановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1 договору).

Згідно п. 2.1. договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби: опалення - в період опалювального періоду.

У відповідності до п. 3.2.5. договору споживач теплової енергії зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

За умовами п. 4.2.1 договору Теплопостачальна організація зобов`язана забезпечувати протягом зазначеного в договору часу безперервне (за винятком нормативно встановлених перерв), або за затвердженим уповноваженим органом місцевого самоврядування режимом постачання теплової енергії для потреб опалення, гарячого водопостачання.

Облік споживання теплової енергії проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом (опалення, гаряче водопостачання) (п. 5.1. договору).

Споживач, що має прилади комерційного обліку, щомісячно подає до Теплопостачальної організації звіт про фактичне споживання теплової енергії, в терміни, передбачені в додатку 1 до договору (п. 5.2. договору).

Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування (додаток 3) та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії відповідно наданим рахункам. Рахунок за теплову енергію протягом 10 діб з моменту його одержання (п.6.1. договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.2. договору).

Відповідно до п. 6.3. договору споживач сплачує Теплопостачальній організації вартість зазначеного в договорі обсягу споживання теплової енергії.

За умовами договору споживач несе відповідальність, зокрема, за несвоєчасне виконання платежів протягом 10 днів за теплову енергію, нараховується пеня у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення з моменту одержання рахунку (п. 7.2.7. договору).

В пункті 10.1. договору сторони визначили, що цей договір набуває чинності з 01.01.2013 р. та діє до 31.12.2013 р.

Припинення дії договору не звільняє споживача від обов`язку повної сплати за спожиту теплову енергію (п. 10.2. договору).

У відповідності до пункту 10.3. договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 10.3. договору).

Як зазначає позивач, КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» у період з грудня 2018 року по травень 2021 року виконало умови укладеного договору та поставило теплову енергію в нежитлове приміщення відповідача на загальну суму 38291,96 грн.

Згідно п. 5 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (надалі - Правила), рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчими органами відповідних сільських, селищних та міських рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації, нормами санітарного законодавства та іншими нормативними документами.

Опалювальний сезон 2018-2019 років було розпочато на підставі розпорядження в.о. міського голови Сєвєродонецької міської ради № 303 від 25.10.2018 «Про початок опалювального сезону 2018-2019 років» з 01.11.2018.

Завершено опалювальний сезон 2018-2019 років на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 379 від 26.03.2019 «Про завершення опалювального періоду 2018-2019 років» 10.04.2019.

Опалювальний сезон 2019-2020 років було розпочато на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 1093 від 18.10.2019 «Про початок опалювального сезону 2019-2020 років» з 28.10.2019.

Завершено опалювальний сезон 2019-2020 років на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 212 від 03.04.2020 «Про завершення опалювального періоду 2019-2020 років» 15.04.2020.

Опалювальний сезон 2020-2021 років було розпочато на підставі розпорядження керівника Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області № 678 від 21.10.2020 «Про початок опалювального сезону 2020-2021 років» з 26.10.2020.

Завершено опалювальний сезон 2020-2021 років на підставі розпорядження керівника Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області № 249 від 31.03.2021 «Про завершення опалювального періоду 2020-2021 років» 11.04.2021.

Згідно Акта про прийняття в експлуатацію вузла обліку теплової енергії від 25.10.2005 в будинку № 38 по вул. Курчатова, м. Сєвєродонецьк був підключений вузол обліку теплової енергії та дозволена експлуатація системи теплопостачання.

На підтвердження факту постачання теплової енергії до будівлі житлового будинку за адресою: вул. Курчатова, буд. 38, в якому розташовано нежитлове приміщення відповідача, позивач надав копії Актів зняття показників з вузла обліку теплової енергії від 28.11.2018, від 28.12.2018, від 28.01.2019, від 26.02.2019, від 30.03.2019, від 11.04.2019, від 15.10.2019, від 31.10.2019, від 29.11.2019, від 29.12.2019, від 29.01.2020, від 26.02.2020, від 30.03.2020, від 23.04.2020, від 26.10.2020, від 31.10.2020, від 29.11.2020, від 29.12.2020, від 30.01.2021, від 28.02.2021, від 30.03.2021, від 13.04.2021.

Згідно рішень виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради, тарифи у спірний період складали:

- з 10 жовтня 2018 року (інші споживачі) - 1944,89 грн (без ПДВ), згідно рішення № 751 від 10.10.2018;

- з 09 січня 2019 року (інші споживачі) - 1633,81 грн (без ПДВ), згідно рішення № 06 від 09.01.2019.

Як зазначає позивач, надалі тарифи на послуги теплопостачання не змінювалися, але при нарахуванні враховувався коефіцієнт перерахунку згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1082 від 24.12.2019 «Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію та послуги з централізованого постачання гарячої води для споживачів у зв`язку із зміною ціни природного газу.

Заяви відповідача про припинення дії договору матеріали справи не містять.

Боржнику у спірному періоді з грудня 2018 року по квітень 2021 року надавалися рахунки на оплату теплової енергії, які у розумінні ст. 530 ЦК України, є вимогою про сплату боргу.

З метою досудового врегулювання спору, 02.03.2021 позивач направив відповідачу претензію щодо оплати заборгованості за спожиту теплову енергію від 17.02.2021 № 11-165.

Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді.

Відповідач поставлену теплову енергію в опалювальні сезони 2018-2019, 2019-2020, 2020-2021 роки оплатив частково в сумі 5040,53 грн, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість за надані з грудня 2018 року по квітень 2021 року послуги в сумі 33251,43 грн.

З огляду на викладені обставини, позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 33251,43 грн основного боргу. Разом з тим, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 10156,03 грн за період з 22.12.2020 по 11.05.2021, 3% річних в сумі 1151,96 грн за період з 22.01.2019 по 11.05.2021 та інфляційні втрати в сумі 2159,03 грн. за період з грудня 2018 року по травень 2021 року.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Статтею 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін), виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до приписів ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання комунальних послуг здійснюються безперервно, крім часу перерв на міжопалювальний період для систем опалення виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до приписів ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін), виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом опалювальних сезонів 2018-2019, 2019-2020, 2020-2021 роки відповідачу було поставлено теплову енергію на загальну суму 38291,96 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками, актами зняття показників з вузла обліку теплової енергії за адресою: Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Курчатова, буд. 38.

Враховуючи те, що відповідачем сплачено 5040,53 грн, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу за спожиту теплову енергію за період з грудня 2018 року - квітень 2021 року в сумі 33251,43 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за період з 22.12.2020 по 11.05.2021 (по рахункам за листопад 2020 року - березень 2021 року) в сумі 10156,03 грн, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

В пункті 7.2.7. договору сторони погодили, що за несвоєчасне виконання платежів протягом 10 днів за теплову енергію, нараховується пеня у розмірі 1% від суми прострочення платежу за кожний день прострочення з моменту одержання рахунку.

Разом з тим, статтею 1 Законом України «Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги на утримання прибудинкових територій» передбачено, що суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Зазначений Закон був чинним станом на момент укладення договору, є чинним на момент розгляду справи та є спеціальним нормативним актом, який регулює відносини, що виникають при несвоєчасному внесенні плати за комунальні послуги суб`єктами підприємницької діяльності.

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування пені у розмірі 10156,03 грн за період з 22.12.2020 по 11.05.2021, судом встановлено, що він є арифметично вірним, зробленим відповідно до приписів діючого законодавства, у зв`язку з чим вимога про стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню повністю.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1151,96 грн за період з 22.01.2019 по 11.05.2021 та інфляційних втрат у сумі 2159,03 грн за період з грудня 2018 року по травень 2021 року, господарський суд зазначає наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідачем не своєчасно здійснювалась оплата за спожиту теплову енергію, тому він зобов`язаний сплатити на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних, судом встановлено, що вони є арифметично вірними, зробленими відповідно до приписів діючого законодавства та даних первинних документів, у зв`язку з чим вимоги про стягнення з відповідача 3% річних 1151,96 грн та інфляційних втрат в сумі 2159,03 грн підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю.

Судовий збір покладається на відповідача згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в:

1. Позов Комунального підприємства «Сєвєродонецьктеплокомуненерго до Фізичної особи-підприємця Калініченко Сергія Вікторовича про стягнення 46718,45 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Калініченко Сергія Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» (93412, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, проспект Космонавтів, буд. 9А, ідентифікаційний код 13405551) основний борг в сумі 33251,43 грн, пеню в сумі 10156,03 грн, 3% річних в сумі 1151,96 грн, інфляційні втрати в сумі 2159,03 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 2270 грн, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки та порядку, визначеному ГПК України.

Повний текст рішення складено - 27.07.2021.

Суддя Є.А. Лісовицький