РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.07.2021Справа № 910/4087/21
за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Віктер Плюс"

про стягнення 403 322,88 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Вовчик О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" до до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Віктер Плюс" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором про закупівлю №800-20/33 від 02.11.2020 у розмірі 403 322,88 грн, яка складається з 350 208,00 грн - штрафу та 53 114,88 грн - пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.04.2021.

13.04.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає про наявність підстав для звільнення від відповідальності за невиконання умов договору.

21.04.20201 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наводить аргументи на спростування заперечень відповідача.

Протокольною ухвалою суду від 21.04.2021 відкладено підготовче засідання на 26.05.2021.

Протокольною ухвалою суду від 26.05.2021 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 23.06.2021.

Протокольною ухвалою суду від 23.06.2021 задоволено клопотання позивача про відкладення судового засідання та відкладено судове засідання на 14.07.2021.

Протокольною ухвалою суду від 14.07.2021 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про відкладення судового засідання та у задоволенні усного клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

У судовому засіданні 14.07.2021 суд заслухав вступне слово представника відповідача, яка заперечувала проти задоволення позову та просила відмовити у задоволенні позову.

14.07.2021 у судовому засіданні суд дослідив зібрані в матеріалах справи докази, заслухав пояснення представника відповідача як щодо дослідження доказів, так і по суті заперечень проти позовних вимог.

У судовому засіданні 14.07.2021 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.11.2020 між Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Віктер Плюс" (постачальник) укладено договір про закупівлю №800-20/33 від 02.11.2020, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується на умовах, визначених договором, поставити і передати у власність покупцю товар, зазначений у специфікаціях, що додаються до договору і є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується на умовах, визначених договором, прийняти і оплатити товар. Найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю та будь-які інші характеристики товару визначаються на підставі специфікації, яка додається до договору.

Відповідно до п. 1.2 договору, предметом закупівлі є за кодом ДК 021:2015:38420000-5 Прилади для вимірювання витрати рівня, тиску, рідин і газів (Датчики тиску ПД100-ДИ1,0МПа-111-1 для контролю параметрів ЦТП).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що загальна вартість даного договору становить 700 416 грн, у тому числі ПДВ - 116 736,00 грн. Ціна за одиницю товару визначається у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Оплата вартості Товару покупцем здійснюється в національній валюті України - гривні, в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах: 30% передоплати вартості товару, зазначеного у заявці, протягом 10-ти робочих днів з дня подання заявки постачальнику. Кінцевий розрахунок за товар у розмірі 70% здійснюється покупцем протягом року після отримання товару на складі покупця на підставі видаткової накладної (та/або акту приймання-передачі товару) (п. 2.3 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору, умови поставки товару, викладені сторонами у цьому договорі, відповідають вимогам Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс2010" з урахуванням положень даного договору.

Пунктом 3.6 договору визначено, що строк поставки товару протягом 25 робочих днів з моменту оплати авансу. Про дату поставки постачальник зобов`язаний повідомити покупця за 1 робочий день до дати фактичної поставки. Покупець має право уточнити строк поставки товару у заявці або в будь-який інший спосіб.

Відповідно до п. 6.5 договору, за відмову від поставки товару постачальник на вимогу покупця сплачує штраф у розмірі 50% від вартості замовленого товару.

Згідно п. 7.1 договору, жодна із сторін цього договору не несе відповідальності перед іншою стороною за несвоєчасність, або неможливість виконання своїх зобов`язань внаслідок непереборної сили у тій мірі, у якій таке прострочення або невиконання не можуть бути віднесені за рахунок вини або недогляду сторони, яка посилається на несвоєчасність або неможливість виконання своїх зобов`язань за договором у зв`язку з обставинами непереборної сили.

Пунктами 7.4-7.5 договору передбачено, що сторона, для якої настала неможливість виконання зобов`язань за договором, повинна про настання таких обставин невідкладно повідомити (факсом або телексом) іншу сторону, а також у п`ятнадцятиденний термін надіслати поштою зареєстроване повідомлення, видане Торгово-промислової палатою України або іншим компетентним органом держави. Належним доказом наявності зазначених вище обставин та їх тривалості є довідки, що видаються відповідно Торгово-промислової палатою України або іншим компетентним органом держави.

Відповідно до п. 7.6 договору, неповідомлення або несвоєчасне повідомлення позбавляє сторону права посилатися на будь-яку вищезазначену обставину, як на підставу для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань за цим договором.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і дії до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору. (п. 8.1, 8.2 договору).

На виконання умов договору, покупець звернувся до постачальника із заявкою за вих. №26/2891 від 20.11.2020 про виставлення рахунку для оплати та поставку товару, а саме - датчик тиску ПД-И-30-(0-1 МПа)-(4-20мА)-0,5-М20*1,5-А, у кількості 120 шт. вартістю 175 104,00 грн.

Зазначена заявка була надіслана 23.11.2020 на електронну адресу постачальника ().

Покупець звернувся до постачальника із заявкою за вих. №26/3203 від 03.12.2020 про виставлення рахунку на оплату та поставку товару, а саме - датчик тиску ПД-И-30-(0-1 МПа)-(4-20мА)-0,5-М20*1,5-А, у кількості 360 шт. вартістю 525 312,00 грн.

Зазначена заявка була надіслана 09.12.2020 на електронну адресу постачальника ().

Як вбачається із платіжного доручення №16931 від 01.12.2020 позивачем перераховано на рахунок відповідача плату за перетворювач тиску згідно рахунку №ТД-42977 від 23.11.2020 у розмірі - 52 531,20 грн.

Згідно видаткової накладної №ТД-00034995 від 02.12.2020, відповідач поставив позивачу перетворювач тиску у кількості 50 штук, вартістю 72 960,00 грн.

Листом за вих. №УВТ/736 від 18.12.2020 відповідач звернувся до позивача, у якому відповідач повідомив, що затримання строків поставки товару за договором зумовлено впливом (настанням) форс-мажорних обставин - карантину. Відповідач у листі зазначив, що орієнтовною датою постачання складових частин до виробів, що підлягають поставці за умовами договору є останні числа лютого 2021 року. Вказаним листом відповідач повідомив позивача про неможливість виконання умов договору.

Листом за вих. №26/3448 від 30.12.2020 позивач направив відповідачу лист із вимогою поставити товар згідно заявки в термін до 12.01.2021.

Претензією за вих. №108/26 від 14.01.2021 позивач звернувся до відповідача із вимогою у 7-денний термін поставити товар та сплатити штрафні санкції, передбачені умовами договору.

У відповідь на зазначену претензію, відповідач направив позивачу листа за вих. №641 від 29.01.2021, у якому зазначив про отримання довідки щодо форс-мажорних обставин, як передбачено умовами договору. Крім того, відповідач зазначив про неможливість здійснення поставки товару, однак відповідач запропонував внести зміни до договору в частині строків поставки та умов оплати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач не виконав зобов`язання за договором поставки, зокрема не поставив товар, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення пені та штрафу.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що порушення умов договору спричинено впливом форм-мажорних обставин, що підтверджується відповідною довідкою Львівської торгово-промислової палати, а тому відповідач вважає, що наявні підстави для звільнення останнього від відповідальності за умовами договору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

В силу положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Статтею 663 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, на виконання умов укладеного між сторонами договору, позивачем надавалася заявка на поставку товару, а саме 20.11.2020 на поставку датчиків тиску ПД-И-30-(0-1 МПа)-(4-20мА)-0,5-М20*1,5-А, у кількості 120 шт., вартістю 175 104,00 грн.

Як вбачається із платіжного доручення №16931 від 01.12.2020 позивачем перераховано на рахунок відповідача плату за перетворювач тиску згідно рахунку №ТД-42977 від 23.11.2020 у розмірі - 52 531,20 грн.

Також, відповідно до п. 3.6 договору строк поставки до 11.01.2021.

Згідно видаткової накладної №ТД-00034995 від 02.12.2020, відповідач поставив позивачу перетворювач тиску у кількості 50 штук, вартістю 72 960,00 грн.

Таким чином, вартість непоставлених датчиків за заявкою позивача складає 102 144,00 грн.

Доказів поставки товару на зазначену суму до матеріалів справи не додано та відповідачем не заперечується факт порушення зобов`язань щодо поставки товару.

Разом з тим, відповідач зазначає, що на виконання умов договору мали вплив форс-мажорні обставини, що підтверджується відповідною довідкою Львівської торгово-промислової палата, та зазначає, що наявні підстави для звільнення останнього від відповідальності.

Як передбачено п. 7.1 договору, жодна із сторін цього договору не несе відповідальності перед іншою стороною за несвоєчасність, або неможливість виконання своїх зобов`язань внаслідок непереборної сили у тій мірі, у якій таке прострочення або невиконання не можуть бути віднесені за рахунок вини або недогляду сторони, яка посилається на несвоєчасність або неможливість виконання своїх зобов`язань за договором у зв`язку з обставинами непереборної сили.

Пунктами 7.4-7.5 договору передбачено, що сторона, для якої настала неможливість виконання зобов`язань за договором, повинна про настання таких обставин невідкладно повідомити (факсом або телексом) іншу сторону, а також у п`ятнадцятиденний термін надіслати поштою зареєстроване повідомлення, видане Торгово-промислової палатою України або іншим компетентним органом держави. Належним доказом наявності зазначених вище обставин та їх тривалості є довідки, що видаються відповідно Торгово-промислової палатою України або іншим компетентним органом держави.

Відповідно до п. 7.6 договору, неповідомлення або несвоєчасне повідомлення позбавляє сторону права посилатися на будь-яку вищезазначену обставину, як на підставу для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань за цим договором.

Листом від 18.12.2020 контрагент відповідача (ПрАТ "Склоприлад") повідомило ТОВ "ТД "Віктер Плюс" про збільшення строків виробництва перетворювачів тиску до 120 календарних днів, що обумовлено збільшенням строків поставки комплектуючих матеріалів.

На виконання умов договору, листом за вих. №УВТ/736 від 18.12.2020 відповідач звернувся до позивача, у якому відповідач повідомив, що затримання строків поставки товару за договором зумовлено впливом (настанням) форс-мажорних обставин - карантину. Вказаним листом відповідач повідомив позивача про неможливість виконання умов договору.

29.12.2020 за №19-08-9/1163 Львівською торгово-промисловою палатою видана довідка щодо форм-мажорних обставин.

У вказаній довідці зазначено, що розглянувши заяву ТОВ "Торговий дім "Віктер Плюс" від 18.12.2020, Львівська ТПП встановила, що встановлені Палатою обставини унеможливлюють виконання у встановлений договором термін постачальником своїх зобов`язань, і такі обставини є надзвичайними та невідворотними, об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, спричинені епідемією відповідно до вимог чинного законодавства України про форс-мажорні обставини, а також сталися не з вини і не через недогляд постачальника, не піддаються розумному контролю постачальника, сталися, у тому числі, через обмеження, встановлені митними органами КНР.

Львівська ТПП вказаною довідкою підтвердили, що ТОВ "ТД "Віктер Плюс" доклало всіх зусиль і використовувало всі доступні для нього можливості для належного виконання зобов`язань за договором про закупівлю №800-20/33 від 02.11.2020, а обставини, які перешкоджали своєчасному виконанню зобов`язань, є надзвичайними та невідворотними, не залежать від постачальника, їх не можна було заздалегідь передбачити й уникнути, їх виникнення не викликано проявом недбалості або необережності, вони спричинені епідемією коронавірусу та рішенням органів влади, і об`єктивно унеможливлюють своєчасне виконання за даних умов зобов`язань за договором про закупівлю №800-20/33 від 02.11.2020.

Разом з тим, суд критично оцінює подану довідку як доказ наявності підстав для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань, з огляду на наступне.

Рішенням президії ТПП України від 15.07.2014 №40 (3) затверджено Регламент засвідчення Торгово-промислової палати України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), яким встановлено єдиний порядок засвідчення форс-мажорних обставин в системі Торгово-промислової палати України.

Відповідно до абзацу першого п. 3.1.1 Регламенту (у відповідній редакції) форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - це надзвичайні та невідворотні обставини, які об`єктивно впливають на виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди, тощо), обов`язків за законодавчими і іншими нормативними актами, дію яких неможливо було передбачити та дія яких унеможливлює їх виконання протягом певного періоду часу.

За визначенням, наданим вказаним вище Регламентом, сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ встановленої ТПП форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Розділом шостим Регламенту засвідчення Торгово-промислової палати України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) передбачено порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зокрема, пунктом 6.13 передбачено, що сертифікат після його внесення до реєстру сертифікатів форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) підписується першим віце-президентом або віце-президентом Торгово-промислової палати України, відповідно - президентом, першим віце-президентом або віце-президентом регіональної торгово-промислової палати та уповноваженою особою, яка приймала рішення про засвідчення форс-мажорних обставин. На сертифікаті ставиться печатка Торгово-промислової палати України/ регіональної торгово-промислової палати.

Обставини щодо неможливості виконання договору поставки в зв`язку із введенням карантину мають бути доведені стороною, яка про них заявляє. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка, яку видає компетентний орган тієї країни, де такі форс-мажорні обставини виникли. В Україні такими повноваженнями наділено Торгово-промислову палату, яка засвідчує форс-мажорні обставини шляхом видачі відповідних сертифікатів.

У кожному конкретному випадку сторона, яка потрапила під дію форс-мажорних обставин, повинна довести причинно-наслідковий зв`язок між карантином і своєю неможливістю виконати договірне зобов`язання (тобто, сторона, яка потрапила під дію форс-мажорних обставин, повинна довести, що карантин став причиною невиконання зобов`язання).

Варто зазначити, що просто існування таких обставин не є форс-мажором. Така обставина стане форс-мажорною лише у випадку, якщо особа доведе неможливість виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, саме через неї. Щоб засвідчити форс-мажорні обставини, потрібно звернутися до Торгово-промислової палати. Для того, щоб отримати сертифікат ТПП про форс-мажорні обставини, потрібно довести причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язаннями, які сторона не може виконати, та обставинами (їхнім результатом), на які сторона посилається, як на підставу неможливості виконати зобов`язання.

Обов`язок доказування настання форс-мажорних обставин покладено на заявника, який несе відповідальність за повне та належне оформлення заяви, достовірність викладених фактів, наданих документів, відомостей та доказів. І вже за результатами розгляду таких документів Торгово-промислова палата видає сертифікат про форс-мажорні обставини.

На підтвердження факту виникнення форс-мажорних обставин відповідачем долучено довідку Львівської торгово-промислової палати від 29.12.2020, де зазначено, що вивчивши надані заявником документи, а саме: копію договору про закупівлю від 02.11.2020, копії листів від 20.11.2020, від 09.12.2020, від 17.12.2020, від 18.12.2020, встановлено, зокрема, що на виконання зобов`язань за договором про закупівлю №800-20/33 від 02.11.2020 ТОВ "ТД "Віктер Плюс" була укладена угода з ПрАТ "Склоприлад" на виготовлення перетворювачів тиску; встановлено, що при виготовленні перетворювачів тиску ПрАТ "Склоприлад" використовуються комплектуючі, які виготовляються компанією-нерезидентом (КНР); та встановлено, що неможливість виробника - ПрАТ "Склоприлад" - своєчасно виготовити та поставити перетворювачі тиску призвело до затримки у виконанні ТОВ "ТД "Віктер Плюс" зобов`язань перед КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" за договором про закупівлю №800-20/33 від 02.11.2020.

Разом з тим, суд критично оцінює зазначену довідку, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження зазначених у довідці фактів (щодо наявності договірних відносин між відповідачем та його контрагентом, щодо відсутності можливості зміни контрагента для купівлі товарів, належним чином засвідченого перекладу листа компанії - резидента КНР, тощо). Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження причинного зв`язку між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконання умов договору.

Крім того, відповідно до п. 6.11 Регламенту ТПП, за результатами розгляду документів ТПП України/регіональна ТПП видає сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України, не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Таким чином, суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за договором. Посилання відповідача на довідку Львівської ТПП не є належним доказом наявності підстав для звільнення від відповідальності.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору, винна сторона несе відповідальність перед іншою стороною на умовах, викладених у цьому договорі.

Відповідно до п. 6.2 договору, за порушення постачальником строків виконання зобов`язання з своєчасної поставки товару, покупець має право стягнути з постачальника пеню у розмірі 1 відсотка від вартості всього товару за цим договором, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 20 днів покупець має право додатково стягнути с постачальника штраф у розмірі 50 відсотків від вказаної вартості договору.

На підставі п. 6.2 договору позивачем нараховано пеню за період з 12.01.2021 по 04.03.2021 у розмірі 53 114,88 грн та штраф 50% у розмірі 350 208,00 грн.

Суд перевірив надані позивачем розрахунки та встановив, що заявлені до стягнення суми є арифметично правильними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Судом також відхиляються доводи відповідача щодо неправильного застосування умов договору при нарахуванні штрафних санкцій, з огляду на те, що пеня нараховувалася відповідачем у розмірі 1% від вартості непоставленого товару, у той час як умовами договору передбачено право нарахування пені у розмірі 1% від вартості всього товару за договором.

Щодо штрафу, то позивачем вірно проведено розрахунок штрафу із дотриманням умов договору, зокрема п. 6.2 договору яким передбачено право позивача нараховувати штраф у розмірі 20% від вартості всього товару за цим договором у випадку прострочення понад двадцять днів.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії2 від 27.09.2001.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Як встановлено ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексу визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належним доказів на підтвердження поставки товару позивачу, у зв`язку з чим, на підставі встановлених під час розгляду справи обставин суд вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Віктер Плюс" (04210, м. Київ, пр-т Героїв Сталінграда, буд. 2-Г, корп. 1, код ЄДРПОУ - 32246694) на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (21021, м. Вінниця, вул. 600-річчя, буд. 13, код ЄДРПОУ - 33126849) 53 114 (п`ятдесят три тисячі сто чотирнадцять) грн 88 коп. - пені, 350 208 (триста п`ятдесят тисяч двісті вісім) грн - штрафу, та 6 049 (шість тисяч сорок дев`ять) грн 84 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 23.07.2021.

Суддя Н.І. Зеленіна