ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.07.2021 м. ДніпроСправа № 904/2641/21

За позовом ОСОБА_1 , м. Полайм-Хаузен Німеччина

до ОСОБА_2 , м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 , м. Дніпро

про повернення корпоративних прав власності на товариство, визнання недійсним рішення учасника товариства, скасування реєстраційних дій

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без участі представників сторін

С У Т Ь С П О Р У :

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду із позовом, яким просить:

- повернути з чужого незаконного володіння корпоративні права власності на Товариство з обмеженою відповідальністю "Тандем Люкс" ОСОБА_1 ;

- визнати недійсним рішення учасника Товариство з обмеженою відповідальністю "Тандем Люкс" ОСОБА_2 про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем Люкс" та скасувати реєстраційний запис №7086827 від 17.03.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04.08.2005 на підставі договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем Люкс", позивач став власником 100% корпоративних прав товариства. Ціна договору купівлі-продажу частки скала: 617 000,00 гривень, що становило 125 000 доларів США. Позивач став єдиним учасником (власником) та директором товариства. У володінні товариства перебувала нерухомість: нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (літ. а), приміщення 55, 56 площею 354,9 м2. В подальшому позивачем було придбано та внесено до статутного капіталу квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

У липні 2018 року приватним нотаріусом Коба Н.В. на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна за фізичною особою ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на все нерухоме майно, що належало ТОВ "Тандем люкс". 05.10.2018 ОСОБА_5 вніс все майно до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбі Естейт". 13.06.2019 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Сусловим М.Є., право власності на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення у АДРЕСА_1 (літ. а), було зареєстровано за ОСОБА_6 ; квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 перейшли у власність ОСОБА_7 , право власності на які були посвідчене та зареєстроване приватним нотаріусом Панченко О.В.

17.03.2020 ТОВ "Тандем Люкс" було припинено на підставі рішення учасника товариства, номер та дата запису: 1 086827 від 17.03.2020.

Позивач зазначає, що договір є неукладеним оскільки ним не підписувався, просить визнати право власності на корпоративні права товариства. З урахуванням вчинення незаконних дій відповідачами, вважає наявними підстави для визнання недійсним рішення кінцевого учасника про припинення товариства та скасування відповідного запису в державному реєстрі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що позивач не підтвердив належним доказом факт свого набуття та права власності на частку в статутному капіталі ТОВ "Тандем Люкс". Право на витребування (повернення) майна із чужого незаконного володіння може лише власник майна.

ОСОБА_2 набув у законний спосіб право власності на частку у статутному капіталі "Тандем Люкс". Корпоративні права придбано у особи, яка мала право на їх відчуження, відомості продавця (учасника) товариства відповідали даним ЄДРПОУ, а документи подані державному реєстратору для державної реєстрації змін про юридичну особу відповідали вимогам ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та господарських формувань".

Крім того відповідач вважає, що позивач, як власник та директор ТОВ "Тандем Люкс" не міг не знати до 2018 року (протягом 7 років), що його позбавлено частки в статутному капіталі товариства, оскільки мав би здійснювати управління товариством. До 2021 року позивачем не вчинялося жодних дій направлених на відновлення своїх порушених прав, а відтак пропущено строк позовної давності.

Відповідач заявив про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.04.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.05.2021. З 26.05.2021 підготовче засідання відкладено на 14.06.2021. З 14.06.21 оголошено перерву до 01.07.2021. З 01.07.2021 підготовче засідання відкладено на 20.07.2021.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2021 продовжено строк підготовчого провадження по справі №904/2641/21 на тридцять днів до 29 липня 2021 року включно.

01 липня 2021 року від відповідача до господарського суду надійшла заява (вх.№32395/21), якою просить застосувати заходи процесуального примусу до позивача у вигляді накладення штрафу, у розмірі передбаченому ст. 135 ГПК України за ухилення від виконання судового рішення, зловживання процесуальними правами та перешкоджання господарському судочинству.

Заява мотивована, а саме:

- невиконанням ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2021 про особисту явку ОСОБА_1 у судове засідання;

- позивачем та його численними представниками подаються до матеріалів справи №904/2641/21 документи, які позбавлені логічного змісту та не носять ані процесуального, ані правового характеру, які «затягують» розгляд справи та перешкоджають встановити дійсні обставини справи, які стосуються предметом спору;

- позивачем неодноразово подаються заяви про зміну підстав та предмета позову, також зміну сторін процесу. Суд, вперше, повертаючи вказані заяви позивача ухвалою, наголосив в мотивувальній частині ухвали, що одночасна зміна підстави предмету позову в господарському процесі не допускається та такі заяви надсилатися усім учасникам справи. Проте, позивач ігнорує вказівки суду, подає нові аналогічні заяви про зміну підстав та предмету позову, зміну сторін процесу. Такі дії позивача створюють перешкоди у повному, всебічному розгляді справи, адже кожного підготовчого засідання суд має розглядати "безглузді", позбавлені змісту документи позивача, а позивач при цьому не забезпечує свою особисту явку чи явку компетентних представників, які б дали пояснення щодо поданих документів;

- у судовому засіданні 14.06.2021 явка представника позивача була забезпечена формально, оскільки представник навіть не міг надати жодних пояснень/коментарів по справі та з приводу поданих позивачем документів.

Таким чином, на думку відповідача, позивач не виконує процесуальні обов`язки, ухиляється відособистої явки в судове засідання, яка ухвалою суду визнана обов`язковою, штучно створює перешкоди, які "затягують" розгляд справи та перешкоджає судочинству.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Частиною 1 ст. 131 Господарського процесуального України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до статті 132 ГПК України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до частини 2 статті 135 ГПК України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Щодо посилання відповідача на особисту неявку позивача на викоання ухвали суду від 26.05.2021, суд зазначає, що оскільки позивач фактично проживає в Німеччині, 11 червня 2021 року до господарського суду надійшло клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою господарського суду від 11.06.2021 в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про участь представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - відмовлено, оскільки, 14 червня 2021 року, відповідно до відомостей з електронного майданчика відеоконференцій, в Господарському суді Дніпропетровської області був зайнятий.

У судове засідання 14.06.2021 з`явився представник позивача, та зазначив, що ОСОБА_1 проживає в Німеччині, у зв`язку з чим просив провести судове засідання в режимі відеоконференції.

17 червня 2021 року до господарського суду надійшло клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою господарського суду від 18.06.2021 клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - задоволено.

У судовому засіданні 01.07.2021 в режимі відеоконференції був присутній ОСОБА_1 , було перевірено документи, що посвідчують особу, а саме паспорт серія НОМЕР_1 від 17.07.2017, тобто була забезпечена особиста явка у судове засідання в режимі відеоконференції позивача.

Щодо звернень позивача з заявами про зміну підстав позову.

25 травня 2021 року від позивача до господарського суду надійшла заява про зміну підстав та предмету позову.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2021 повернуто ОСОБА_1 заяву про зміну підстав і предмету позову (вх. №25671/21 від 25.05.2021) і додані до неї документи без розгляду, оскільки ОСОБА_1 не додано жодних доказів надсилання сторонам копії заяви і доданих до неї документів. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (частина 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України).

11 червня 2021 року від ОСОБА_1 до господарського суду надійшла заява про зміну підстав та предмету позову.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2021 відмовлено у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 (вх.28932/21 від 11.06.2021) про зміну підстав та предмету позову, оскільки суд дійшов висновку, що заява позивача про зміну підстав та предмета позову не є заявою про зміну предмета позову в розумінні господарського процесуального законодавства, оскільки містить у собі прохання про розгляд судом нових позовних вимог, яка фактично є іншим позовом. Тому суд ухвалив: відмовити у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 про зміну підстав та предмету позову; приєднати таку заяву до матеріалів справи; справу № 904/2641/21 розглядати у первісній редакції позову.

З огляду на те, що подання заяв про зміну підстав або предмета позову на стадії підготовчого провадження є правом позивача, суд не вбачає підстав вважати такі дії позивача зловживанням своїм правом. Крім того, як вбачається з наведеного, звертаючись вдруге з заявою про зміну підстав та предмету позову, позивач виправив недоліки, на які вказав суд в ухвалі від 26.05.2021.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що із зазначених заявником обставин не вбачається наявності передбачених ст. 135 Господарського процесуального кодексу України підстав для застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про застосування штрафу до позивача та його представників.

Керуючись статтями 13, 43, 131, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні заяви ОСОБА_2 (вх. 32395/21 від 01.07.2021), про застосування штрафу до позивача та його представників - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 20.07.2021 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.М. Євстигнеєва