СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

23.07.2021 Справа № 905/1229/20

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Пелипенко Н.М., суддя Пушай В.І.

розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діоріт», м. Краматорськ, Донецька область (вх. № 7928 від 12.07.2021) про ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат у справі № 905/1229/20

за позовом Заступника військового прокурора Донецького гарнізону, м. Бахмут, Донецька область, в інтересах держави в особі позивача, Міністерства оборони України, м. Київ

до відповідача-1: Виконавчого комітету Краматорської міської ради, м. Краматорськ, Донецька область,

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Діоріт», м. Краматорськ, Донецька область

за участю:
третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ, м. Слов`янськ, Донецька область

третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Військової частини НОМЕР_1 , м. Краматорськ, Донецька область

про:
-визнання недійсним договору купівлі-продажу комплексу будівель, обладнання та майна ліквідуємого державного комунального підприємства «Аеропорт-Краматорськ» за адресою: м.Краматорськ, Донецької області, вул. Паркова, 150, від 30.12.1999 в частині передачі у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Діоріт» рульової доріжки;

-визнання недійсними п.1, пп.3.1 п.3, п.4 рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 06.09.2000 №437 «Про затвердження матеріалів інвентаризації, припинення та підтвердження права користування землею» в частині затвердження матеріалів інвентаризації, підтвердження права користування земельною ділянкою орієнтовною площею 2,3 га (рульова доріжка);

-визнання недійсним державного акта на право постійного користування землею серії II-ДН №002924 від 03.10.2000 в частині включення до нього земельної ділянки орієнтовною площею 2,3 га (рульова доріжка);

-зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Діоріт» повернути за актом прийому-передачі на користь держави в особі Міністерства оборони України земельну ділянку орієнтовною площею 2,3га (рульова доріжка) з цільовим призначенням: для розміщення комплексу «Аеропорт-Краматорськ» за адресою: м.Краматорськ, Донецької області, вул. Паркова, 150

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Східного апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) Барбашова С.В., судді Пелипенко Н.М., судді Пушай В.І. перебувала апеляційна скарга Керівника спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, м. Краматорськ, Донецька область (559 Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 30.11.2020 у справі № 905/1229/20.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 залишено без задоволення вищевказану апеляційну скаргу, а рішення Господарського суду Донецької області від 30.11.2020 у справі № 905/1229/20 залишено без змін.

12.07.2021 (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) на поштову адресу Східного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Діоріт», м. Краматорськ, Донецька область надійшла заява про ухвалення додаткової постанови (вх. № 7928), за змістом якої заявник просить ухвалити додаткову постанову у справі № 905/1229/20 про стягнення з Міністерства оборони України, м. Київ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діоріт» витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8800,00 грн.

Подана заява обґрунтована тим, що, здійснивши перегляд справи в апеляційному порядку, Східним апеляційним господарським судом у постанові від 11.05.2021 у справі № 905/1229/20 не було зазначено суму судових витрат, що підлягає стягненню зі скаржника у справі № 905/1229/20 відповідно до вказаної постанови.

19.07.2021 матеріали справи № 905/1229/20 надійшли на адресу суду апеляційної інстанції.

Розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діоріт», м. Краматорськ, Донецька область про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів зазначає таке.

Згідно приписів статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати (ч.1). Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч.2). Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3). У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.4). Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (5).

Відповідно до частини першої статті 282 Господарського процесуального кодексу України постанова суду апеляційної інстанції має містить, зокрема: новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Як вбачається зі змісту постанови Східного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 у справі № 905/1229/20, судом апеляційної інстанції в передостанньому абзаці мотивувальної частини постанови зазначено, що «згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються на скаржника».

Крім того, згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст.124 ГПК України); визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказів, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи); зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; розподіл судових витрат (ст.129 ГПК України).

Приписами ч.1 ст.123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.123 ГПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим, частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець передбачив попереднє подання стороною заяви, в якій вона має повідомити суд про намір надати у п`ятиденний термін після ухвалення рішення докази на підтвердження понесених судових витрат, у тому числі і витрат на правову допомогу.

Отже, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної письмової заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, або до винесення постанови, якщо справа розглядається в спрощеному порядку, а відповідні докази мають бути надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.
Східний апеляційний господарський суд відхиляє посилання заявника на те, що у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Діоріт» було проінформовано суд апеляційної інстанції про те, що ТОВ «Діоріт» понесено витрати на правничу допомогу, пов`язані з розглядом апеляційної скарги у справі № 905/1229/20, у розмірі 8800,00 грн, оскільки відповідач-2, зазначивши у відзиві на апеляційну скаргу про витрати на правничу допомогу, не обґрунтував підстав розміру адвокатських витрат із чіткою деталізацією адвокатських послуг, як і не зазначив про свій намір подати відповідні докази протягом п`яти днів з моменту винесення постанови.

Крім того, слід зазначити, що наданий ТОВ «Діоріт» до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу був залишений без розгляду ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.03.2021, як такий, що був наданий поза межами підготовки справи до розгляду, а наведені представником ТОВ «Діоріт» причини пропуску цього строку були визнані судом неповажними.

Також заява про ухвалення додаткової постанови у справі № 905/1229/20, що надійшла до суду 12.07.2021 містить вимогу про розподіл судових витрат, понесених ТОВ «Діоріт» на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, із віднесенням їх на сторону позивача, тобто Міністерства оброни України, в той час як у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Діоріт» просило суд стягнути на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8800,00 грн зі Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил.

Вищевикладене у сукупності свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ «Діоріт» про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції у справі № 905/1229/20.

Керуючись статтями 126, 129, 233, 234, 235, 244, 281 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

УХВАЛИЛА:

1.Відмовити в прийнятті додаткової постанови про розподіл судових витрат у справі № 905/1229/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діоріт», м. Краматорськ, Донецька область (вх. № 7928 від 12.07.2021).

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя С.В. Барбашова

Суддя Н.М. Пелипенко

Суддя В.І. Пушай