Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
20.07.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/475/21
за позовом: Фізичної особи - підприємця Стефанишина Богдана Івановича,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "3 Бетони",
про стягнення заборгованості в сумі 94 161 грн 02 к., з них: 84 772 грн 00 к. - основний борг, 4355 грн 27 к. - пеня, 4020 грн 22 к. - інфляційні, 1013 грн 53 к. - 3% річних
установив: Фізична особа - підприємець Стефанишин Богдан Іванович (далі позивач) звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "3 Бетони" (далі відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 94 161 грн 02 к., з них: 84 772 грн 00 к. - основний борг, 4355 грн 27 к. - пеня, 4020 грн 22 к. - інфляційні, 1013 грн 53 к. - 3% річних.
08 липня 2021 року Господарський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення, яким позов фізичної особи - підприємця Стефанишин Богдана Івановича до товариства з обмеженою відповідальністю "3 Бетони" про стягнення заборгованості в сумі 94 161 грн 02 к., з них: 84 772 грн 00 к. - основний борг, 4355 грн 27 к. - пеня, 4020 грн 22 к. - інфляційні, 1013 грн 53 к. - 3% річних - задовольнив. У вказаному рішенні суд прийшов до висновку про надання позивачу по справі встановленого законом строку для подання доказів понесених ним витрат на правову допомогу після ухвалення рішення суду, без призначення судового засідання по їх розгляду.
Розглянувши матеріали справи, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).
Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
В ч. 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається із матеріалів справи при поданні позову позивачем був наданий попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 5 000 грн 00к. У вказаній заяві позивач, з урахуванням приписів ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, також зазначив про надання доказів витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Як підтверджується матеріалами справи, рішення суду ухвалено 08.07.2021, а 13.07.2021 позивач з урахуванням приписів ст. 126, 129 ГПК України через відділення поштового зв`язку направив до суду заяву про стягнення витрат на правову допомогу та докази на підтвердження їх понесення. Про факт направлення, зокрема 13.07.2021 свідчить відмітка поштового зв`язку на поштовому конверті, який долучений до матеріалів справи.
Отже, докази понесення позивачем витрат на правову допомогу подані у встановлені законом терміни.
На підтвердження понесених зазначених вище витрат позивач надав копії Договору про надання правової допомоги №246-14/9 від 14.05.2021 року, Акту приймання-передачі послуг від 09.07.2021 року, Рахунок №1 згідно Договору №246-14 від 14.05.2021, детальний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу від 09.07.2021, виписка з п/р адвоката Кайдана Дмитра-Святослава Тарасовича від 10.07.2021. та платіжне доручення №1103 від 09.07.2021 року на суму 5500 грн 00к.
З огляду на вимоги частин 1,3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу адвоката, зазначає, що надані копії Договору про надання правової допомоги №246-14/9 від 14.05.2021 року, Акту приймання-передачі послуг від 09.07.2021 року, Рахунок №1 згідно Договору №246-14 від 14.05.2021, детальний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу від 09.07.2021, виписка з п/р адвоката Кайдана Дмитра-Святослава Тарасовича від 10.07.2021. та платіжне доручення №1103 від 09.07.2021 року на суму 5500 грн 00к в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат та їх співрозмірності у порівняні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Згідно ч.3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
За наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про відшкодування йому судових витрат шляхом стягнення з відповідача по справі 5500 грн 00к. витрат на професійну правничу допомогу в суді.
Керуючись ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст. 73, 74, 77, 86, 123, 126, 129, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.
Суддя О. М. Фанда