ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року Справа № 903/551/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Дужич С.П. , суддя Коломис В.В.

секретар судового засідання Олійник Т.М.

за участю представників сторін:

позивача: Дзюрило А.Р., адвоката за довіреністю від 06.11.2019 №965/1 (в режимі відеоконференції)

відповідача: Безроди Р.С., адвоката, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 10.02.2020 серія АА №1018803

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства Західний Буг Юнака Сергія Петровича на рішення господарського суду Волинської області, ухваленого 02.03.21р. суддею Вороняк А. С. о 10:51 у м.Луцьку, повний текст складено 10.03.21р. у справі № 903/551/20

за позовом Приватного акціонерного товариства Волинська фондова компанія

до відповідача Фермерського господарства Західний Буг Юнака Сергія Петровича

про стягнення 3295566,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

31.07.2020 Приватне акціонерне товариство Волинська фондова компанія звернувся до господарського суду з позовною заявою до Фермерського господарства Західний Буг Юнака Сергія Петровича про стягнення 3295566,08 грн., з них: 1867504,95 грн. орендної плати, 88404,44 грн. пені, 205783,05 грн. інфляційних втрат, 1133873,64 грн. 28% річних (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 28.01.2021).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди №24 від 12.07.2017, укладеного між сторонами у справі, щодо повної та своєчасної оплати за оренду 2-х одиниць техніки (трактори с/г MF7722 Dyna-6 в компл.(2017)) в сумі 1867504,95 грн., відповідач повинен сплатити на користь позивача пеню, інфляційні втрати та 28% річних.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 02.03.2021 у справі №903/551/20 позов задоволено повністю. Стягнуто із Фермерського господарства Західний Буг Юнака Сергія Петровича на користь Приватного акціонерного товариства Волинська фондова компанія 3295566,08 грн, з них: 1867504,95 грн орендної плати, 88404,44 грн пені, 205783,05 грн. інфляційних втрат, 1133873,64 грн 28% річних та 49449,69 грн судового збору.

В обґрунтування рішення, суд з посиланням на ст.ст. 11, 256, 258, 261, 267, 525, 526, 530, 549, 611, 625, 626, 629, 762 ЦК України, ст.ст. 193, 283, 285 ГК України, ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", п. 1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань від 17.12.2013 №14, умови укладеного договору оренди від 12.07.2017 №24, постанову Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі №6-1138цс15, вказав, що на день подання позову загальна сума заборгованості по орендній платі становила 1867504,85 грн, а тому прийшов до висновку про її задоволення. Крім того, суд зазначив, що перевіривши розрахунок нарахованої позивачем пені в розмірі 88404,44 грн, вважає її підставною, обґрунтованою, нарахованою в межах строку позовної давності, по кожному місяці окремо, тому підлягає до задоволення, а пояснення відповідача, щодо неврахуванням позивачем строку позовної давності відхиленню як безпідставні.

Крім того, щодо стягнення 28 % річних та інфляційних втрат, суд з посиланням на ст. 625 ЦК України, постанову Верховного Суду від 30.10.2018 у справі №904/8958/17 вказав, що перевіривши розрахунок нарахованих позивачем інфляційних втрат в сумі 205783,05 грн та 28 % річних в сумі 1133873,64 грн, встановив, що останні підставні, обґрунтовані, нараховані в межах строку позовної давності, по кожному місяцю окремо, тому підлягають до задоволення, а пояснення відповідача, щодо неврахуванням позивачем строку позовної давності відхиленню як безпідставні.

Разом з тим, суд з посиланням на постанову Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №903/154/19, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.01.2021 у справі №903/131/20, ст. 75 ГПК України, постанову Верховного Суду від 18.12.2019 по справі №761/29966/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №917/1345/17 прийшов до висновку про відхилення заперечення відповідача, що укладені сторонами правочини є недійсними, оскільки підписані в один і той же день, з метою приховання іншого правочину, який сторони насправді вчинили договору фінансового лізингу.

Не погодившись із ухваленим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 02.03.2021 у справі №903/551/20 в частині розміру пені, що підлягає стягненню з відповідача та ухвалити нове судове рішення в цій частині, яким зменшити розмір пені, що підлягає стягненню. Судові витрати у справі покласти на позивача.

Так, скаржник, з посиланням на ст. 232 ГК України та ст. 549 ЦК України вказує, що пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання повинна нараховуватись за період, що дорівнює 182 календарних днів. Таким чином, ним було проведено власні розрахунки пені, відповідно до яких розмір пені становить не 88 404,44 грн, а 87 875,10 грн. Звертає увагу, що вказані розрахунки було долучено до матеріалів справи, проте судом першої інстанції такі обґрунтування розрахунку та, власне, сам розрахунок не були прийняті до уваги. Крім того, в оскаржуваному рішенні зазначено, що доводи відхиляються як безпідставні без будь - якого обґрунтування.

У відзиві на апеляційну скаргу Приватне акціонерне товариство Волинська фондова компанія наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Просить залишити апеляційну скаргу Фермерського господарства «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області від 02.03.2021 по справі №903/551/20 - без змін.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи викладені в своїй апеляційній скарзі та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 02.03.2021 у справі №903/551/20 в частині розміру пені, що підлягає стягненню з відповідача та ухвалити нове судове рішення в цій частині, яким зменшити розмір пені, що підлягає стягненню.

Представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить залишити апеляційну скаргу Фермерського господарства «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича без задоволення, а рішення Господарського суд Волинської області від 02.03.2021 по справі №903/551/20 - без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

12 липня 2017 року між Приватним акціонерним товариством Волинська фондова компанія (далі - Орендодавець, Позивач) та Фермерським господарством Західний Буг Юнака Сергія Петровича (далі - Відповідач) був укладений Договір оренди №24 (далі - Договір оренди) (а.с.17-18 том 1).

Відповідно до п. 1.1. Договору оренди, сторони досягли домовленості про передачу Орендодавцем Орендарю у зворотне (обов`язкове до повернення), строкове, платне користування 2 - х одиниць техніки: Трактори с/г МF7722 Dупа-6 в компл. (2017) (надалі - майно), які належать Орендодавцеві на праві власності, вартістю за одиницю 2618008,80 гривень, в т.ч. ПДВ 20%, що становить 88 000,00 (вісімдесят вісім тисяч) євро за максимальним середнім міжбанківським курсом продажу євро до гривні по результатах торгів на міжбанківській валютній біржі України за 12.07.2017 року (29,7501 гривень за 1 євро), загальною вартістю 5236017,60 гривень, в т.ч. ПДВ 20%, що становить 176000,00 (сто сімдесят шість тисяч) євро за максимальним середнім міжбанківським курсом продажу євро до гривні за 12.07.2017 року (29,7501 гривень за 1 євро). Сторони досягли домовленості, що інформація про максимальний середній міжбанківський курс продажу євро до гривні для виконання умов даного Договору отримується на сайті /httр://udinform/com/ в розділі Фінансовий огляд, табличка Міжбанківський ринок, графа Мах за період, АSК.

Фактична передача майна в оренду підтверджується актами прийому-передачі майна в оренду від 14.07.2017 Трактор с/г МF7722 Dуnа-6 в компл. (2017) №VККМХ66ЕТНВ111014 (далі - Трактор 1) та від 01.08.2017 - Трактор с/г МF7722 Вупа-6 в компл. (2017) №VККМХ66ЕТНВ161010 (далі - Трактор 2)(а.с. 19,20 том 1).

Згідно п.4.1. Договору оренди, договір вступає в дію з моменту підписання та передачі майна в оренду за актом прийому-передачі і діє протягом 1 (одного) місяця з моменту передачі майна за актом прийому-передачі. У випадку, якщо за 3 дні до закінчення строку дії даного Договору жодна із сторін письмово (в т.ч. по факсу) не заявить про бажання розірвати даний Договір або внести до нього зміни, Договір вважається пролонгованим на такий же строк на тих же умовах.

Відповідно до п.1.2. Договору оренди орендна плата за місяць, з урахуванням індексації, становить за 1 одиницю 36364,00 гривень, з урахуванням ПДВ - 20% за 2 одиниці становить 69765,00 гривень.

При цьому, у викладеному п.1.2 Договору оренди редакції було допущено помилку, оскільки фактично сторонами було досягнуто домовленості, що за Трактор 1 орендна плата за місяць становить 36364,00 грн., з урахуванням ПДВ, а за Трактор 2 - 33401,00 грн., з урахуванням ПДВ. Вказані обставини були викладені ПрАТ ВФК у листі від 17.09.2019 вих.№812 та надіслано ФГ Західний Буг разом із додатковою угодою (а.с.69, 70 том 1).

Факт узгодження сторонами орендної плати по Договору оренди за майно в сумі підтверджується актами здачі-прийняття робіт по Договору оренди помісячно від 31.08.2017 по 30.11.2018, які були підписані відповідачем без зауважень(а.с.41-56) на загальну суму 1138058,40 грн.. Акти здачі-прийняття робіт по Договору оренди помісячно від 31.12.2018 по 31.07.2019(а.с. 57-64 Том 1) на загальну суму 558120 грн. були надіслані позивачем разом із супровідним листом від 28.08.2019 №762, проте відповідачем залишилися не підписаними та не повернутими (а.с. 88,89 том 1).

Акти здачі-прийняття робіт по Договору оренди від 31.08.2019 та від 31.10.2019 на суму загальну 139530 грн (а.с. 65, 66 том 1) були надіслані позивачем разом із супровідним від 15.07.2020 №334, проте відповідачем залишилися не підписаними та не повернутими (а.с. 85 том 1).

Акт здачі-прийняття робіт по Договору оренди від 30.09.2019 на суму 69765 грн (а.с. 67 том 1) був надісланий позивачем разом із супровідним від 09.10.2019 №866, проте відповідачем залишився не підписаним та не повернутим (а.с. 83 том 1).

Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №466 від 24.02.2020 на суму 267031,55 грн.(а.с.68 том 1) був надісланий позивачем супровідним листом від 19.03.2020 №124, проте відповідачем залишився не підписаним та не повернутим (а.с. 81 том 1).

Загальна сума орендної плати за вказаний період становить 2172504,95 грн, що підтверджується даними карточки рахунку 361 по Договору оренди №24 від 12.07.2017 року по ФГ Західний Буг Юнака Сергія Петровича.

Зазначені акти здачі-прийняття робіт були частково оплачені відповідачем на суму 305000 грн., що стверджується виписками з банку за період з 30.05.2018 по 08.02.2019(а.с. 24-40 том 1).

Судом встановлено, що зі сторони відповідача відсутні зауваження щодо нарахування та розміру орендної плати на суму 1867504,95 грн., контрозрахунку в цій частині не подано.

Як вбачається із матеріалів справи, трактори за договором поставки №252/Т від 12.07.2017(а.с.109,110 том 1) були поставлені відповідачу згідно з видатковою накладною №350 від 14.02.2020(а.с.23 том 1), яку позивач направив 25.02.2020, а відповідач отримав 03.03.2020, однак, ФГ "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича в той же час зазначену видаткову накладну не підписав та не заявив про відмову від прийняття товару.

Судом встановлено, що товар за договором поставки №252/Т від 12.07.2017 на момент складання вищезазначеної видаткової накладної перебував у володінні та користуванні відповідача на підставі Договору оренди, що є підставою даного позову, актів приймання-передачі майна в оренду від 14.07.2017р. та від 01.08.2017р., товарно-транспортних накладних №П393 від 14.07.2017р.(а.с.29,30 том 2), №000000208 від 01.08.2017р.(а.с.31,32 том 2).

Таким чином, Договір оренди припинив свою дію 03.03.2020 з моментом переходу права власності на майно до ФГ Західний Буг.

Згідно п.1.4 Договору орендар зобов`язаний сплатити орендну плату за весь час користування майном до моменту його передачі орендодавцеві за актом приймання передачі, незалежно від строку дії цього договору.

Відповідно до п.п. 1.3.-1.4. Договору оренди орендна плата сплачується Орендарем Орендодавцю протягом 3 (трьох) днів з моменту передачі майна за Актом приймання-передачі. У випадку пролонгації строку дії Договору, орендна плата сплачується протягом 3 (трьох) днів з дня пролонгації строку дії даного Договору.

Орендар зобов`язаний сплатити орендну плату за весь час користування майном до моменту його передачі Орендодавцеві за актом приймання-передачі, незалежно від строку дії цього Договору.

Однак, в порушення умов укладеного між сторонами Договору оренди, орендар не сплачував Орендодавцю орендну плату в строки передбачені умовами Договору оренди, що і стало підставою для звернення із даним позовом до суду.

Як зазначалося вище, рішенням Господарського суду Волинської області від 02.03.2021 у справі №903/551/20 позов задоволено повністю. Стягнуто із Фермерського господарства Західний Буг Юнака Сергія Петровича на користь Приватного акціонерного товариства Волинська фондова компанія 3295566,08 грн, з них: 1867504,95 грн орендної плати, 88404,44 грн пені, 205783,05 грн. інфляційних втрат, 1133873,64 грн 28% річних та 49449,69 грн судового збору.

При цьому, Фермерське господарство Західний Буг Юнака Сергія Петровича не погоджується із вказаним рішенням лише в частині нарахування пені, а саме із періодом її нарахування.

Таким чином, в силу вимог ст. 269 ГПК України судова колегія переглядає рішення суду першої інстанції лише в частині нарахування пені.

За приписами частини першої статті 230 ГК України, пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Отже, з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" грошовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу (п. 1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань від 17.12.2013 №14).

Як зазначалося вище, Фермерське господарство Західний Буг Юнака Сергія Петровича не погоджується із рішенням суду першої інстанції лише в частині нарахування пені, а саме із періодом її нарахування, вважає, що пеня повинна була нараховуватися за період, що дорівнює 182 календарних днів.

Колегія суддів не погоджується із вказаними доводами скаржника з огляду на таке.

Відповідно до 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Колегія суддів зауважує, що оскільки сторонами у договорі оренди не було передбачено інший спосіб нарахування пені, то до спірних правовідносин, що склалися між сторонами, підлягають застосуванню положення ч. 6 ст. 232 ГК України. Таким чином, розрахунок пені слід здійснювати за період, що дорівнює шести місяцям від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При цьому, ч. 1 ст. 252 ЦК України встановлено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно із ч.3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Як убачається із наявного у справі розрахунку пені, ПрАТ «ВФК» здійснювало розрахунок пені по кожному окремому орендному платежу, який було нараховано, але не сплачено, за період, що дорівнює шести місяцям від дня, коли така оплата мала бути здійснена.

Аналогічний порядок розрахунків пені за прострочення оплати періодичних платежів застосовано і Верховним Судом у постанові від 22.07.2019 у справі № 911/1563/18.

На переконання колегії суддів, кількість календарних днів кожного окремого 6-тимісячного періоду нарахування пені не може бути сталою величиною, оскільки залежить від кількості календарних днів у місяцях, на які припадає такий період,

За наведеного, доводи скаржника про те, що нарахування пені мало бути здійснене за 182 календарних дні є безпідставними та не заслуговують на увагу, оскільки позивачем нарахування здійснені в межах 6-ти місячного строку від дня коли зобов`язання мало бути виконано, з врахуванням кількості днів у відповідних місяцях.

Перевіривши розрахунок заявленої до стягнення суми пені, яка здійснена судом першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає його правильним та арифметично вірним, нарахованим в межах строку позовної давності, по кожному місяцю окремо, а тому погоджується із висновком суду першої інстанції про правомірність нарахування пені у розмірі 88404,44 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду про задоволення позову в частині стягнення пені в повному обсязі.

Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, щодо нарахування пені, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Волинської області від 02.03.2021 у даній справі прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Крім того, у зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати визначені ст. 129 ГПК України, залишаються за скаржником.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства Західний Буг Юнака Сергія Петровича на рішення господарського суду Волинської області від 02.03.21 у справі №903/551/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Волинської області від 02.03.21 у справі №903/551/20 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.

4. Справу №903/551/20 повернути до Господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "29" липня 2021 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Коломис В.В.