Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2021Справа № 910/20354/20

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дом-Інком"

про стягнення 15 515,35 грн.

без повідомлення учасників справи

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду м. Києва з позовом звернулось Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" (далі - КП "Керуюча компанія", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дом-Інком" (далі - ТОВ "Дом-Інком", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 15 515,35 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення № 232/1 від 22.11.2016 р. в частині здійснення своєчасної плати за користування об`єктом оренди, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість. У позові КП "Керуюча компанія" просить стягнути з відповідача орендну плату у сумі 15 515,35 грн., нараховану за червень 2019 р. - серпень 2020 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2020 р. за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 22.11.2016 р. між КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" (балансоутримувач), ТОВ "Дом-Інком" (орендар) та Дніпровською районною в місті Києві Державною адміністрацією (орендодавець) був укладений договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 232/1.

Відповідно до умов цього договору орендодавець передає, а орендодавець приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 13, для розміщення суб`єкта господарювання, що здійснює побутове обслуговування населення.

Із матеріалів справи вбачається, що орендар (Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація) на виконання умов укладеного договору надав відповідачу в користування приміщення, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 13, загальною площею 18,40 кв.м. (на другому поверсі), що підтверджується відповідним актом приймання-передачі нерухомого майна від 22.11.2016 р.

У подальшому сторони виклали договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 232/1 від 22.11.2016 р. у новій редакції відповідно до додаткової угоди № 232/1/1-3М від 15.06.2018 р. (далі - договір).

Зокрема, сторони погодили, що за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва та становить за базовий місяць розрахунку серпень 2016 р. - 990 грн. без ПДВ. Розмір місячної орендної плати за перший місяць оренди (червень 2018 р.) розраховується шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції січень 2017 р. - червень 2018 р. (п. 3.1 договору). Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.2 договору).

Відповідно до п.п. 3.6, 3.7 договору орендна плата сплачується орендарем на рахунок балансоутримувача, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі, незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря, щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця. Орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі (п. 4.2.3 договору).

Договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 22.11.2016 р. по 21.11.2019 р. (п. 9.1) У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його дії протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (п. 9.7 договору).

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини щодо оренди державного майна регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної сплати орендних платежів за договором оренди, а саме - за період з червня 2019 р. по серпень 2020 р. не сплатив орендну плату у сумі 15 515,35 грн., про що свідчать наявні у справі копії актів виконих робіт, рахунків-фактур за вказаний період, які поштовим відправленням були направлені на адресу відповідача та повернулись позивачу з відміткою пошти «повернуто за закінченням терміну зберігання», а також копіями податкових накладних.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що 22.02.2019 р. орендодавець - Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, вважаючи несплату орендних платежів у строки, визначені договором, порушенням господарського зобов`язання, повідомив орендаря (лист № 103/1593/26/1) про односторонню відмову від договору оренди та його розірвання відповідно до п. 5.1.3 договору, у якому також просив повернути об`єкт оренди балансоутримувачу за актом приймання-передачі. Однак, вказаний лист не був отриманий відповідачем та повернувся орендодавцю з відміткою пошти «повернуто за закінченням терміну зберігання».

Згідно зі статтею 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Як слідує з п. 9.3 договору одностороння відмова від договору не допускається, крім випадку, передбаченого п. 5.1.3 договору.

Відповідно до п. 5.1.3 договору орендодавець має право відмовитись від договору та вжити необхідних заходів для примусового виселення орендаря при несплаті орендарем оренди протягом 3 місяців підряд з дня закінчення строку платежу. Лист з відмовою від договору направляється поштою з повідомленням про вручення за місцезнаходженням орендаря, вказаним у договорі. Договір є розірваним з дати одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору або з дати повернення орендодавцю відмови від договору з відміткою відділення зв`язку про відсутність орендаря за вказаною адресою (п. 9.3 договору).

За приписами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Суд приймає до уваги факт несплати відповідачем оренди протягом 3 місяців підряд, а також факт направлення йому повідомлення про відмову від договору оренди (лист позивача від 22.02.2019 р.), проте, суд враховує, що вказаний лист повернувся позивачу з відміткою пошти «повернуто за закінченням встановленого терміну зберігання», а не з відміткою «про відсутність орендаря за вказаною адресою», як визначено умовами договору оренди. Тобто, станом на час направлення орендодавцем листа про розірвання договору, орендар не був відсутній за адресою його місцезнаходження.

Інших повідомлень про розірвання договору оренди, які були направлені на адресу відповідача, позивачем не надано, а тому суд вважає, що договір оренди № 232/1 від 22.11.2016 р. на даний час є діючим і у орендаря наявний борг з орендної плати за період червень 2019 р. - серпень 2020 р.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 вказаної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки відповідач доказів, які б підтверджували належне виконання свого зобов`язання за договором оренди не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 15 515,35 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову витрати по сплаті судового збору покладаються відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дом-Інком" про стягнення заборгованості у сумі 15 515,35 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дом-Інком" (02232, м. Київ, вул. Пухівська, 1-А, ідентифікаційний код 39846314) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" (02002, м. Київ, вул. Челябінська, 9-Г, ідентифікаційний код 39606435) заборгованість в сумі 15 515 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн. 35 грн. та судовий збір в сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складено 20 липня 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.