ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року Справа № 902/968/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Тимошенко О.М. , суддя Демидюк О.О.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників:

позивача - Пахомова Ольга Анатоліївна

відповідача - Янкевич Л. Д.

третьої особи - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення господарського суду Вінницької області від 12 серпня 2020 року у справі №902/968/19 (повний текст складено 25 серпня 2020 року, суддя Міліціанов Р.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про стягнення 94 898 129,58 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 12 серпня 2020 року у справі №902/968/19 відмовлено повністю у задоволенні позову Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" про стягнення 88705256,07 грн. заборгованості з оплати добових небалансів між обсягами природного газу у березні - червні 2019 року, 5712332,16 грн. пені та 480532,35 грн. - 3% річних.

Вказане рішення мотивоване тим, що договір, на який посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не містить положень щодо врегулювання щодобових небалансів та щодо обов`язку відповідача з оплати такого врегулювання, та недоведеність позивачем вчинення щодобового балансування і понесення пов`язаних з таким балансуванням витрат.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити АТ "Укртрансгаз" строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 12 серпня 2020 року у справі №902/968/19 повністю та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги АТ "Укртрансгаз" задовольнити повністю.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що відповідачем вчинено дії, якими схвалено виконання договору, саме в режимі добового балансування, відповідно втратив право стверджувати, що договір № транспортування природного газу від 17 грудня 2015 року не передбачає врегулювання щодобових небалансів. Зобов`язання відповідача оплатити послуги з трансопортування природного газу магістральними трубопроводами виникає безпосередньо з актів цивільного законодавства та з фактичних дій постачальника і споживача цих послуг. Отже, виходячи з викладеного у суду першої інстанції були всі правові підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі, однак, встановивши, що у відповідача за спірний період були негативні добові небаланси суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність у останнього обов`язку з оплати наданих АТ "Укртрансгаз" послуг у зв`язку з відсутністю у договорі положень, які регулюють здійснення оплати за добові небаланси.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06 жовтня 2020 року у справі №902/968/19 поновлено Акціонерному товариству "Укртрансгаз" строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Вінницької області від 12 серпня 2020 року у справі №902/968/19, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення господарського суду Вінницької області від 12 серпня 2020 року у справі №902/968/19 та призначено розгляд скарги на "27" жовтня 2020 р. об 11:00 год.

20.10.2020р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду - без змін.

24.11.2020р. від представника АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2020р. зупинене апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення господарського суду Вінницької області від 12 серпня 2020 року у справі №902/968/19 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3987/19 та опублікування повного тексту постанови.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно із інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень, 19.03.2021р. об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3987/19 ухвалено постанову, повний текст якої було оприлюднено 23.04.2021р.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.07.2021р. поновлено провадження у справі №902/968/19. Розгляд апеляційної скарги призначено на 20.07.2021р. об 11:30 год.

20.07.2021р. на адресу суду від відповідача надійши додаткові пояснення та просить врахувати ці додаткові пояснення під час розгляду справи №902/968/19.

20.07.2021р. на адресу суд від позивача надійшли пояснення щоо врахування позиції Верховного Суду у складі судддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеної у постанові від 19.03.2021р. у справі №922/3987/19.

В судовому засіданні представник скаржника підримала доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечила доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Третя особа в судове засідання не з`явилася. Про місце, час і дату судового засідання повідомлялися належним чином.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, відповідності до вимог статті 269 ГПК України.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника апелянта та відповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

17.12.2015 року між Акціонерним товариство "Укртрансгаз" (Оператор) та Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" (Замовник) укладено договір транспортування природного газу № (а.с. 10-19, т. 1).

Відповідно п. 2.1 Договору Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу (послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи (Кодекс ГТС), з урахуванням особливостей, передбачених цим договором (п. 2.2 Договору).

Згідно п. 2.3 Договору, послуги, які можуть бути надані відповідачу за спірним Договором:

- послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності);

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування);

- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору (п. 2.4 Договору).

Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів (п. 2.7 Договору).

За змістом п. 5.1 Договору порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюються Сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього договору.

Вартість Послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються Регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються Регулятором; балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом (п. 7.1 Договору).

Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті: www.utg.ua. (п. 7.2 Договору).

Тарифи, передбачені пунктом 7.1 цього розділу, є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього договору (п. 7.3 Договору).

Відповідно п. 9.1 у разі виникнення у Замовника негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем. Замовник зобов`язаний сплатити Оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс Замовника визначається відповідно до Кодексу.

Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс Замовника за формулою

В балансування = БЦГ х К х QБГ

де

БЦГ - базова ціна газу;

QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування;

К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5 % від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1 (п. 9.2 Договору).

Базова ціна газу визначається Оператором відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує п на своєму веб-сайті (п. 9.2 Договору).

Згідно п. 9.3 Договору Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів.

Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок - фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів (п. 9.4. Договору).

Згідно з п. 11.4. Договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу IX цього договору.

У випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором (п. 13.1 Договору).

У разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 13.5 Договору).

Відповідно п. 17.1 договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31 грудня 2016 року, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 грудня 2015 року.

Також до укладеного договору між сторонами підписано Додаткову угоду № 1 від 29.11.2017 року, за змістом якої внесено зміни в п.п. 8.2, 8.4, 9.4, 10.4 Договору та викладено їх у новій редакції (а.с. 21-23, т. 1).

За твердження позивача, за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за березень, квітень, травень, червень 2019 року позивачем встановлено наявність у Відповідача небалансів, як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого позивачем здійснено розрахунок остаточних обсягів добового небалансу за кожну газову добу звітного місяця.

Позивачем виставлено відповідачу рахунки за добові небаланси, а саме:

- рахунок № 03-2019- від 31.03.2019 року на оплату за добові небаланси за березень 2019 року на загальну суму 26 063 247,98 грн;

- рахунок № 04-2019- від 30.04.2019 року на оплату за добові небаланси за квітень 2019 року на загальну суму 30 656 262,71 грн;

- рахунок № 05-2019- від 31.05.2019 року на оплату за добові небаланси за травень 2019 року на загальну суму 18 566 368,46 грн;

- рахунок № 06-2019- від 30.06.2019 року на оплату за добові небаланси за червень 2019 року на загальну суму 13 419 385,92 грн.

Загальна сума плати за добові небаланси за кожну газову добу за звітний період становить 88 705,265,07 грн.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати вказаних рахунків за добові небаланси за березень, квітень, травень, червень 2019 року не виконав, що і стало причиною, для звернення Позивача, за захистом порушеного, на його думку права, з позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.

Правове регулювання взаємовідносин оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газорозподільних систем здійснюється Кодексом газотранспортної системи, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, а також положеннями Закону України "Про ринок природного газу", Цивільного та Господарського кодексів України.

Відповідно до пунктів 7, 45 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу; транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 32 Закону України "Про ринок природного газу" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором. Оператор газотранспортної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2497 було затверджено типову форму договору транспортування природного газу, за яким оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плату (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Додатком до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2497 від 30.09.2015 є типовий договір транспортування природного газу та додатки до нього, а саме: додаток 1 - розподіл потужності, додаток 2 - розподіл потужності з обмеженнями, додаток 3 - перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

З 01 березня 2019 року за постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.12.2017 № 1437 "Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП щодо впровадження добового балансування на ринку природного газу та процедури розробки, подання і затвердження Плану розвитку газотранспортної системи на наступні 10 років" відбулося запровадження добового балансування на ринку природного газу України. Перехід на добове балансування передбачає, що взаємодія між оператором газотранспортної системи, постачальниками, операторами газорозподільних систем і споживачами здійснюється виключно через інформаційну платформу оператора ГТС.

Відповідно до пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування; договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги); небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу IV Кодексу газотранспортної системи (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG / оператором газосховища / газовидобувним підприємством / оператором газорозподільної системи / прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2497.

За пунктом 1 глави 1 розділу VIII Кодексу газотранспортної системи (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частин 3, 4 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Таким чином, нормами чинного законодавства визначено, що транспортування природного газу може здійснюватись лише на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи.

Пунктом 11 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.12.2017 № 1437 передбачено обов`язок оператора газотранспортної системи з 01 серпня 2018 року надавати послуги транспортування природного газу на підставі договору транспортування природного газу, укладеного відповідно до типового договору транспортування природного газу зі змінами, затвердженими цією постановою.

В затвердженій вищевказаною постановою редакції типового договору передбачений, в тому числі, порядок оплати добових небалансів. Між тим, як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, відповідні зміни до Договору сторонами не вносились. Укладений між сторонами Договір не містить положень щодо врегулювання щодобових небалансів та не встановлює зобов`язання відповідача щодо їх оплати.

Як встановлено судом та зазначено вище, 17.12.2015р. між позивачем та відповідачем укладено договір транспортування природного газу № (а.с. 10-19, т. 1).

Відповідно до пункту 2.3 Договору, визначено послуги, які можуть бути надані Відповідачу за спірним Договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Перелік послуг, які зазначені в пункті 2.3 Договору є вичерпним і вчинення дій щодо врегулювання дій саме відносно щодобових небалансів не передбачає.

Колегія суддів зазначає, що між сторонами відсутній інший договір, який би передбачав врегулювання щодобових небалансів, і який з огляду на вищенаведені норми чинного законодавства і може бути підставою виникнення у Замовника відповідного обов`язку.

Таким чином, в позивача відсутні правові підстави для стягнення заборгованості з оплати щодобових небалансів в примусовому порядку.

Скаржник вважає, що відповідачем вчинено дії, якими схвалено виконання Договору саме в режимі добового балансування, а тому відповідач втратив право стверджувати, що укладений між сторонами Договір не передбачає врегулювання щодобових небалансів.

Суд зазначає, що відповідно до п. 17.2 Договору усі зміни та доповнення до цього Договору оформляються письмово та підписуються уповноваженими особами сторін. За пунктом 17.3 Договору у разі внесення та затвердження Регулятором зміни до Типового договору транспортування природного газу сторони зобов`язані протягом місяця внести зміни до цього договору.

Однак, позивачем не надано доказів того, що на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами існував договір в редакції, яка б передбачала врегулювання щодобових небалансів, або ними були внесені відповідні зміни до вже існуючого Договору в порядку, встановленому Договором, а саме письмово з підписами уповноважених осіб.

Відповідно до п. 2.2. Постанови НКРЕКП від 16.02.2017р. №201 "Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу", передбачено, що ці Ліцензійні умови є обов`язковими для суб`єктів господарювання незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з розподілу природного газу. Даною ж нормою передбачено, що при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог, а саме мати укладений з оператором газотранспортної системи договір транспортування природного газу відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого НКРЕКП.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497 "Про затвердження Типового договору транспортування природного газу" затверджено типову форму договору на транспортування природного газу. В цю постанову вносилися відповідні зміни постановами НКРЕКП від 04.12.2018 № 1598, від 12.04.2019 № 558, від 22.04.2019 № 580. Ці зміни відбулися після дати укладання договору між AT "Вінницягаз" та AT "Укртрансгаз" № від 17.12.2015 року.

Отже, НКРЕКП внесено зміни як у Кодекс газотранспортної системи, який затверджено постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2493 так і типову форму договору на транспортування природного газу, яка затверджена постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497.

Позивачем не вжито достатніх заходів для приведення укладеного договору на транспортування природного газу до типової форми договору, відповідно до постанов НКРЕКП від 04.12.2018 року №1598. від 12.04.2019 року №558, від 22.04.2019 року №580.

Визначення вартості послуг балансування та порядку розрахунків за них визначено Сторонами у п. 9.1. Договору № від 17.12.2015 року.

Так, у разі виникнення у Замовника негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, Замовник зобов`язаний сплатити Оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс Замовника визначається відповідно до Кодексу.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди від 29.11.2017 року № 1 до вказаного Договору, Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник, крім вартості послуг, вказаних в абзаці другому цього пункту, зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів.

Оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року № 20, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.

Отже, сторонами було визначено період надання послуг балансування - газовий місяць, а не газову подобово, ціна газу, який використаний при наданні послуги балансування, обраховується з розрахунку на відповідний газовий місяць.

Положеннями глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС Кодекс ГТС передбачено, що плату за добові небаланси може вносити і Оператор ГТС і Замовник (залежно від того обсяг небалансу є позитивним чи негативним).

В той же час суд констатує, що чинний договір, а саме пункт 9.1 Договору передбачає плату за послугу балансування, яку вносить лише відповідач.

Відповідно до пункту 6 глави 6 розділу Кодексу ГТС, якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

Однак, як встановлено судом, між сторонами відсутні врегульовані на договірному рівні умови, які б передбачали оплату щодобових небалансів та відсутня згода саме на придбання природного газу в оператора газотранспортної системи у обсязі добового небалансу.

Крім того, суд зазначає, що з аналізу наведених вище положень Кодексу ГТС та діючого між сторонами договору вбачається, що для наявності підстав оплати балансування необхідна сукупність таких дій: виникнення негативного місячного небалансу; не врегулювання замовником послуг транспортування цього небалансу самостійно в строк до 12-го числа місяця, наступного за газовим; оформлення оператором одностороннього акту на обсяг неврегульованого замовником обсягу небалансу; надання оператором замовнику до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем розрахунок вартості послуг балансування та рахунок фактуру.

В той же час положення діючого договору не містять умов щодо порядок розрахунків та оплати щодобових негативних небалансів.

Тобто, договірні відносини сторін не містять погоджених істотних умов виникнення грошових зобов`язань, таких як: строк та процедуру здійснення оплати вартості щодобових небалансів допущених оператором газорозподільної системи.

Саме наявність таких основних умов договору щодо строків та порядку здійснення оплати вартості щодобових небалансів, є підставою для нарахування такої плати за надані послуги, а також у разі невиконання обов`язку щодо оплати, штрафних санкцій та відповідальності за порушення зобов`язань.

Також суд вважає безпідставним посилання позивача в обґрунтування своїх вимог на положення Кодексу ГТС, оскільки для врегулювання щодобових небалансів відповідача (Оператора ГРМ) та вимоги оплати за дисбаланс ГТС - повинна передувати певна послідовність дій, яка не дотримана позивачем.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять первинних документів, які б свідчили про реальність вчинення балансуючих дій кожної доби та понесення витрат пов`язаних з таким балансуванням, а додані до матеріалів справи односторонні акти врегулювання щодобових небалансів не містять відомостей про джерела внесення в них інформації. Також коригуючі акти врегулювання щодобових небалансів не містять пояснень, чому відбулися коригування, тим самим ставлять під сумнів достовірність інформації, зазначеної в таких актах.

Надані позивачем відомості щодо завантаження файлів до інформаційної платформи підтверджують виконання відповідачем ліцензійних умов провадження господарської на ринку газопостачання, яке неможлива без використання відповідного програмного забезпечення Оператора.

Відсутність у позивача права складати односторонні коригуючі акти про надані послуги підтверджено правовими висновками Верховного Суду у справах №927/276/18 від 4 грудня 2018 року, № 924/447/18 від 10 квітня 2019 року, №920/344/18 від 12 червня 2019 року, №922/1382/18 від 9 жовтня 2019 року.

Положеннями частин 1, 2, 3 статті 180 Господарського кодексу України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Укладаючи договір транспортування природного газу сторони узгодили, що предметом відповідного договору є: послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (балансування).

Такі послуги надаються позивачем на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором.

Пунктом 1 глави 2 розділу ХІІ Кодексу газотранспортної системи (в редакції від 28 квітня 2017 року) встановлено, що алокація обсягів природного газу по точці входу до газотранспортної системи здійснюється оператором газотранспортної системи з урахуванням підтверджених номінацій по цій точці.

Враховуючи наведене, з 28.04.2017 року обов`язок здійснення алокації по точках виходу з газотранспортної системи було покладено на позивача.

Зважаючи на вищевикладене суд вважає неправомірним та таким, що не ґрунтуються на умовах діючого Договору позовні вимоги позивача саме щодо виконання відповідачем зобов`язання з оплати рахунків за добові небаланси з огляду на відсутність врегульованого на договірних засадах механізму щодо строків та процедури виставляння рахунків та порядку їх оплати у разі наявності добових небалансів, а також відсутність в договорі формул для перерахування саме щодобових небалансів.

Крім того, суд зауважує на тому, що Позивачем не виконані вимоги Кодексу ГТС, які регулюють вчинення балансуючих дій.

Так пункт 3 Глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС містить імперативну норму, що Оператор газотранспортної системи вчиняє балансуючі дії шляхом купівлі та продажу короткострокових стандартизованих продуктів та/або використання послуг балансування.

Однак, матеріали справи не містять доказів, які свідчать про купівлю короткострокових стандартизованих продуктів та/або використання послуг балансування.

Враховуючи вищевкладене та те, що Договір, на який посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не містить положень щодо врегулювання щодобових небалансів та щодо обов`язку відповідача з оплати такого врегулювання, та недоведеність позивачем вчинення щодобового балансування і понесення пов`язаних з таким балансуванням витрат, у задоволенні позову слід відмовити.

Аналогічна правова позиція виладена у постановах Верховного Суду від 27.05.2021р. у справі №904/5807/19, від 08.06.2021р. у справі №904/5147/19, від 15.06.2011р. у справі №915/2360/19, від 17.06.2021р. у справі №924/1153/19 та інші.

Оскільки, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку зі сплати основного зобов`язання у виді плати за надання послуг з оплати добових небалансів, тому відсутні підстави стягнення 3% річних як відповідальності за їх невиконання згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України в сумі 480 532,35 грн, а також пені у розмірі 5 712 332,16 грн як заходу забезпечення виконання основного зобов`язання. Крім того, відповідна ставка пені за порушення строків оплати добових небалансів не передбачена сторонами у чинному договорі та не погоджена у письмовій формі. Тому, нарахування та стягнення пені суперечить вимогам ст. ст. 547, 548 ЦК України.

Щодо постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №922/3987/19 від 19.03.2021 справу № 922/3987/19, до розгляду якої зупинявся розгляд справи № 908/3104/19, колегія суддів бере до уваги, що цією постановою направлено справу на новий розгляд до господарського суду першої інстанції у зв`язку з неповним встановленням обставин справи, не дослідження актів врегулювання щодобових небалансів, довідки № 1 про добові небаланси, а також відсутністю встановленої судами попередніх інстанцій правової природи правовідносин, які виникли між сторонами. Водночас у справі, яка розглядається судами попередніх інстанцій встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, надано оцінку актам приймання-передачі природного газу, одностороннім актам, враховано акт НКРЕКП від 19.04.2019 № 161 щодо діяльності Інформаційної платформи, встановив правову природу спірних правовідносин.

Таким чином, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені в рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

На підставі ст. 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скраги, сплачений судовий збір слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 269, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення господарського суду Вінницької області від 12 серпня 2020 року у справі №902/968/19 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Вінницької області від 12 серпня 2020 року у справі №902/968/19 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

4. Справу №902/968/19 повернути до господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "22" липня 2021 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Демидюк О.О.