ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/1533/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР-НАФТА" - Сарабейський І.Д., довіреність № 15/06/1, від 15.06.21;

від прокуратури - Коломійчук І.О., посвідчення № 058842, від 21.12.20;

від Кабінету Міністрів України - Мартинюк О.М., на підставі витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

Інші учасники процесу у судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР-НАФТА"

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.06.2021

по справі №916/1533/21

за позовом Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України

до відповідачів:

- Біляївської районної державної адміністрації Одеської області;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР-НАФТА";

- Приватного підприємства "РІНО-ЯН"

про визнання незаконними і скасування розпоряджень, визнання недійсними договорів оренди землі, повернення земельних ділянок,

(суддя першої інстанції: Смелянець Г.Є., дата та місце прийняття ухвали: 04.06.2021, Господарський суд Одеської області, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.06.2021 по справі №916/1533/21 заяву Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України про забезпечення позову за вх.№2-714/21 від 02.06.2021 задоволено частково, заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-НАФТА», а також іншим фізичним та юридичним особам проведення на земельній ділянці загальною площею 0,5 га з кадастровим номером :01:001:1549 будь-яких будівельних робіт, заборонено органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо новостворених об`єктів нерухомого майна - нежитлових чи інших приміщень, розташованих на земельних ділянках площею по 0,5 га кадастровими номерами :01:001:0929 (р.н.400:01:001:1549 (р.н. №210), розташованими на території Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області; накладено арешт на об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво 99% готовності, розташоване за адресою: біля автошляху Одеса-Київ, 451 км (ліворуч), на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:1549 (номер запису про право власності: 37468482, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №210), накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0929 (р.н.210), :01:001:1549 (р.н. №210) площею по 0,5 га, розташовані на території Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області; у задоволенні решти вимог - відмовлено.

18.06.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «ІНТЕР-НАФТА» надійшла апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду, в якій відповідач просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.06.2021 по даній справі в частині забезпечення позову скасувати.

Апелянт не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, а також зазначає рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заявник апеляційної скарги звертає увагу, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись майном, а тому може застосовуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу.

Також апелянт вказує, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

На думку ТОВ «ІНТЕР-НАФТА», суд під час прийняття оскаржуваної ухвали не врахував, зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права відповідача, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 по даній справі відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ІНТЕР-НАФТА" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.06.2021 по справі №916/1533/21, призначено розгляд справи на 26.07.2021 року о 11-00 год.

01.07.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Заступника керівника Одеської обласної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ «ІНТЕР-НАФТА», в якому прокурор заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, як таку, що прийнята з дотриманням норм процесуального права.

В судовому засіданні представник ТОВ «ІНТЕР-НАФТА» підтримав доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі. Представники прокуратури та Кабінету Міністрів України заперечували проти доводів апелянта, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Представники Біляївської районної державної адміністрації Одеської області та Приватного підприємства «РІНО-ЯН» в судове засідання не з`явивлись, не повідомивши суд завчасно про причини неявки, про дату, час та місце проведення судового засідання по справі повідомлені належним чином.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Відповідно до ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представників, які не з`явились, за наявними в ній матеріалами.

За нормами ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали суду першої інстанції, Заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України звернувся з позовом до Біляївської районної державної адміністрації Одеської області, ТОВ «ІНТЕР-НАФТА», Приватного підприємства «РІНО-ЯН», в якому просить суд :

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 04.06.2007 № 679/2007 «Про припинення права постійного користування земельними ділянками Одеському обласному управлінню лісового господарства (Дачненське лісництво ДП Одеське лісове господарство ) на території Холоднобалківської сільської ради»;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 03.04.2008 №514/2008 «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 04.06.2007 №679/2007 «Про припинення права постійного користування земельними ділянками Одеському обласному управлінню лісового господарства (Дачненське лісництво ДП Одеське лісове господарство ) на території Холоднобалківської сільської ради»;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Біляївської районної державної адміністрації від 21.10.2009 №970/2009 «Про передачу в оренду земельної ділянки ТОВ "ІНТЕР-НАФТА" для будівництва АЗС на 150 заправлень на добу з магазином супутніх товарів на території Холоднобалківської сільської ради»;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Біляївської районної державної адміністрації від 30.03.2010 №332/2010 «Про передачу в оренду земельної ділянки ПП «РІНО-ЯН» для розміщення торгівельно-розважального комплексу біля автодороги М-50 Київ-Одеса на території Холоднобалківської сільської ради»;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки б/н, укладений 04.03.2011 між Біляївською районною державною адміністрацією та ПП «РІНО-ЯН», який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №26066862 від 03.05.2018;

- зобов`язати ПП «РІНО-ЯН» усунути перешкоди у користуванні майном шляхом повернення державі в особі Кабінету Міністрів України з правом постійного користування Державного підприємства «Одеське лісове господарство» земельної ділянки лісогосподарського призначення, площею 0,5 га з кадастровим номером :01:001:0929, яка розташована на території Холоднобалківської сільської ради у кварталі 20 виділі 15,16;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки б/н, укладений 29.03.2010 Біляївською районною державною адміністрацією та ТОВ "ІНТЕР-НАФТА" (), який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №26152061 від 11.05.2018;

- припинити право приватної власності ТОВ "ІНТЕР-НАФТА" на об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво 99% готовності, розташованого за адресою: біля автошляху Одеса-Київ, 451 км (ліворуч), на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:1549, номер запису про право власності: 37468482, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №210, шляхом скасування державної реєстрації речового права;

- скасувати рішення державного реєстратора управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Коломаченко К.А. (індексний номер рішення 53289876 від 24.07.2020) про державну реєстрацію права власності за ТОВ "ІНТЕР-НАФТА" на об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, 99% готовності з реєстраційним номером 210, що розташоване за адресою: біля автошляху Одеса-Київ, 451 км (ліворуч);

- зобов`язати ТОВ "ІНТЕР-НАФТА" усунути перешкоди у користуванні майном шляхом приведення у попередній стан земельної ділянки шляхом знесення за власний рахунок існуючого об`єкта незавершеного будівництва 99% готовності, а саме будівлі операторної АГЗС, А , навісу Б , навісу для ПРК В, огорожі 1-2, мостіння, І, ділянки РГС, II, ділянки резервуарів скрапленого газу III, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210);

- зобов`язати ТОВ "ІНТЕР-НАФТА" () усунути перешкоди у користуванні майном шляхом повернення державі в особі Кабінету Міністрів України з правом постійного користування Державного підприємства «Одеське лісове господарство» земельної ділянки державного лісового фонду, площею 0,5 га з кадастровим номером :01:001:1549, яка розташована на території Холоднобалківської сільської ради у кварталі 20 виділі 15,16.

В обґрунтування позовних вимог в частині визнання незаконними та скасування розпоряджень Біляївської районної державної адміністрації, Заступник керівника Одеської обласної прокуратури посилається на те, що вилучені Біляївською районною державною адміністрацією з державного лісового фонду спірні земельні ділянки на момент прийняття оспорюваних розпоряджень та припинення ДП «Одеське лісове господарство» права постійного користування ними, перебували і на даний час перебувають у постійному користуванні ДП «Одеське лісове господарство» та належать до земель державного лісового фонду, розпорядження якими на час прийняття спірних розпоряджень відповідачем-1 мала здійснювати Одеська обласна державна адміністрація.

Внаслідок прийняття Біляївською районною державною адміністрацією оспорюваних розпоряджень фактично незаконно вилучено та змінено цільове призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення загальною площею 1,58 га (у тому числі земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0929 та :01:001:1549). Означені позивачем розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області суперечать вимогам ст. ст. 20, 56, 57, 84,116, 122, 124, 149 Земельного кодексу України, ст. ст. 5,12, 31, 57 Лісового кодексу України, прийняті з перевищенням компетенції, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 21, 152 Земельного кодексу України, ст. 393 Цивільного кодексу України, ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» підлягають визнанню судом незаконними та скасуванню.

Позивач вважає, що з тих самих підстав підлягає визнанню незаконним та скасуванню у судовому порядку розпорядження № 332/2010 від 30.03.2010, яким незаконно вилучена земельна ділянка державного лісового фонду площею 0,5 га з кадастровим номером 601:001:0929 та надана Біляївською районною державною адміністрацією у користування ПП «РІНО-ЯН» для розміщення торгівельно-розважального комплексу.

Обґрунтовуючи підстави звернення з негаторним позовом, Заступник керівника Одеської обласної прокуратури зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин з 2007 по 2012 роки розпорядником спірних земельних ділянок була Одеська обласна державна адміністрація, а з часу внесення змін до Земельного Кодексу України розпорядником земель державного лісового фонду для нелісогосподарських потреб, у тому числі спірних земельних ділянок, є Кабінет Міністрів України. Усунення перешкод Кабінету Міністрів України у здійсненні права користування та розпорядження спірними земельними ділянками переслідує легітимну мету контролю за використанням відповідного майна згідно із загальними інтересами, щоб таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом спірної земельної ділянки. Прокурор вказує, що фактично спірні земельні ділянки загальною площею 1,58 га, на території Холоднобалківської сільської ради: в кварталі 19, виділ 1 - земельна ділянка площею 0,85 га, в кварталі 20, виділ 11, 12, 16 - земельні ділянка 0,73 га незаконно вилучені з державного лісового фонду, а зокрема, земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:1549 та :01:01:0929 перебувають у користуванні ТОВ "ІНТЕР-НАФТА" та ПП «РІНО-ЯН» відповідно з 21.10.2009 та 30.03.2010, та у разі визнання незаконними та скасування спірних розпоряджень та визнання недійсними договорів оренди, вони підлягають поверненню від орендарів у власність держави в особі Кабінету Міністрів України з правом постійного користування Державного підприємства «Одеське лісове господарство» .

В обґрунтування підстав для звільнення земельної ділянки ТОВ "ІНТЕР-НАФТА" прокурор посилається на те, що власником земельної ділянки державного лісового фонду є держава в особі Кабінету Міністрів України, а побудова АЗС на 150 заправлень з магазином супутніх товарів здійснено ТОВ "ІНТЕР-НАФТА" за рахунок земельної ділянки, яку незаконно вилучено з державного лісового фонду та не можна використовувати для вказаних цілей, то земельна ділянка підлягає звільненню шляхом знесення самочинно зведеної автогазозаправної станції та магазину супутніх товарів. Право держави витребувати земельну ділянку, належну до земель лісогосподарського призначення, з огляду на доведену незаконність і безпідставність її відчуження на користь фізичної особи передбачене у чинному законодавстві України. Відповідні приписи стосовно охорони вказаної категорії земель і регламентування підстав для витребування майна з чужого незаконного володіння є доступними, чіткими та передбачуваними.

Стосовно скасування державної реєстрації прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, прокуратура зазначає, що оскільки право приватної власності ТОВ "ІНТЕР-НАФТА" на незавершене будівництво, 99% готовності з реєстраційним номером 210 зареєстровано на підставі документів, зокрема: розпоряджень Біляївської районної державної адміністрації № 970/2009 від 21.10.2009 та договору оренди б/н від 29.03.2010, які є предметом спору, то право приватної власності на вказаний об`єкт нерухомості має бути припинено шляхом скасування державної реєстрації права власності на нього. Відтак рішення державного реєстратора №53289876 від 24.07.2020 про реєстрацію права власності ТОВ "ІНТЕР-НАФТА" на незавершене будівництво, 99% готовності також підлягає скасуванню з одночасним припиненням речових прав, зареєстрованих на об`єкт нерухомості.

Разом із позовом Заступником керівника Одеської обласної прокуратури подано заяву про забезпечення позову за вх.№2-714/21 від 02.06.2021, в якій останній просив суд:

- задовольнити заяву і вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ПП «РІНО-ЯН» , ТОВ "ІНТЕР-НАФТА" (), а також іншим фізичним та юридичним особам проведення на земельних ділянках загальною по 0,5 га з кадастровими номерами :01:001:0929, :01:001:1549 будь-яких будівельних робіт;

- заборонити ПП «РІНО-ЯН», ТОВ "ІНТЕР-НАФТА" , а також іншим фізичним та юридичним особам здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду, тощо спірних земельних ділянках площею по 0,5 га з кадастровими номерами :01:001:0929, :01:001:1549, розташованими на території Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області;

- накласти арешт на об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво 99% готовності, розташоване за адресою: біля автошляху Одеса-Київ, 451 км (ліворуч), на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:1549 (номер запису про право власності: 37468482, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №210);

-накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0929 (р.н.210), :01:001:1549 (р.н. №210) площею по 0,5 га, розташовані на території Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області та заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо них;

-заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо новостворених об`єктів нерухомого майна - нежитлових чи інших приміщень, розташованих на земельних ділянках площею по 0,5 га кадастровими номерами :01:001:0929 (р.н.400:01:001:1549 (р.н. №210), розташованими на території Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, Заступник керівника Одеської обласної прокуратури посилається на те, що Біляївською районною державною адміністрацією в односторонньому та позасудовому порядку, поза межами компетенції, поза волею належного власника - держави в особі Одеської обласної державної адміністрації, незаконно вилучено спірні земельні ділянки загальною площею 1,58 га (0,85 га та 0,73 га, у тому числі із кадастровими номерами :01:001:0929 та :01:001:1549) із земель лісогосподарського призначення та постійного землекористування ДП «Одеське лісове господарство». Окрім того, відведення за рахунок державного лісового фонду земельних ділянок із кадастровими номерами :01:001:0929 та :01:001:1549 площею по 0,5 га кожна, розташованих на території Холоднобалківської сільської ради Дачненського лісництва Біляївського району Одеської області супроводжувалось фактичною незаконною зміною цільового призначення земель лісогосподарського призначення на землі запасу рекреаційного призначення всупереч вимогам земельного законодавства без необхідних погоджень відповідних державних органів.

У разі забудови земельних ділянок, дії відповідачів призведуть до неможливості реального поновлення інтересів власника земельних ділянок - Кабінету Міністрів України, повернення земельної ділянки у придатному для використання стані, а також унеможливить або ускладнить виконання рішення суду. Більш того, у разі забудови земельних ділянок та внесення запису про реєстрацію права власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у випадку задоволення позову нівелює мету звернення з позовом, адже з метою належного відновлення порушених прав, на захист яких подано даний позов, зумовить необхідність ініціювати інший позов, про знесення незаконно побудованого об`єкту, що потребуватиме значних фінансових витрат, покладання яких на позивача буде непомірним тягарем.

Також наявність у відповідачів ТОВ "ІНТЕР-НАФТА" , ПП "РІНО-ЯН" зареєстрованого та належним чином посвідченого права власності на майно, збудоване на земельних ділянках лісогосподарського призначення (у тому числі незавершене будівництво, 99% готовності), робить можливим відчуження відповідних об`єктів нерухомості на користь третіх осіб. Зазначені дії ускладнять або взагалі зроблять неможливим виконання рішення суду по цій справі у разі задоволення позову, у зв`язку з тим, що потребуватиме пред`явлення нового позову. Разом з тим, у разі відчуження відповідачем спірного нерухомого майна іншим особам звернення із позовною вимогою про його знесення буде неможливим, оскільки така позовна вимога може бути пред`явлена лише до особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, а у разі поділу, об`єднання або передачі спірних земельних ділянок у суборенду, звернення із позовною вимогою про повернення земельної ділянки у розпорядження держави також стане неможливим, у тому числі у зв`язку із тим, що спірні земельні ділянки перестануть існувати як об`єкти цивільних правовідносин.

Як зазначалося раніше, ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.06.2021 по справі №916/1533/21 заяву Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України про забезпечення позову за вх.№2-714/21 від 02.06.2021 задоволено частково, заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-НАФТА», а також іншим фізичним та юридичним особам проведення на земельній ділянці загальною площею 0,5 га з кадастровим номером :01:001:1549 будь-яких будівельних робіт, заборонено органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо новостворених об`єктів нерухомого майна - нежитлових чи інших приміщень, розташованих на земельних ділянках площею по 0,5 га кадастровими номерами :01:001:0929 (р.н.400:01:001:1549 (р.н. №210), розташованими на території Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області; накладено арешт на об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво 99% готовності, розташоване за адресою: біля автошляху Одеса-Київ, 451 км (ліворуч), на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:1549 (номер запису про право власності: 37468482, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №210), накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0929 (р.н.210), :01:001:1549 (р.н. №210) площею по 0,5 га, розташовані на території Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області; у задоволенні решти вимог - відмовлено.

В оскаржуваній ухвалі суд зазначив, що враховуючи обставини, які свідчать, що земельні ділянки передані в оренду ТОВ "ІНТЕР-НАФТА" та ПП "РІНО-ЯН" з метою будівництва відповідних об`єктів нерухомості, є підстави вважати, що забудова цих земельних ділянок відповідачами призведе до неможливості виконання судового рішення за позовом заступника керівника Одеської обласної прокуратури.

Так, місцевий господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви заступника керівника Одеської обласної прокуратури про забезпечення позову, окрім вимог про заборону відповідачам ПП "РІНО-ЯН" , ТОВ "ІНТЕР-НАФТА" , а також іншим фізичним та юридичним особам здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду, тощо спірних земельних ділянок, оскільки заступником керівника Одеської обласної прокуратури не доведено суду наявності у названих осіб права на здійснення відповідних дій, із врахуванням наданих доказів, які свідчать, що таке право наявне лише у відповідача - Біляївської РДА.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального законодавства, в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у рішенні від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Відповідно до частини 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Статтею 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачу, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту наведеного свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Предметом позову у цій справі є вимога позивача про визнання незаконними та скасування розпоряджень РДА, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на об`єкт незавершеного будівництва та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, на якій об`єкт незавершеного будівництва знаходиться, шляхом відновлення попереднього становища - знесення незавершеного будівництвом об`єкта та припинення права власності на об`єкт нерухомого майна : незавершене будівництво. Отже, предметом позову є вимоги немайнового характеру і спір стосується перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою, спору щодо прав позивача на об`єкт незавершеного будівництва немає.

Судова колегія зазначає, що у даній справі справі має досліджуватися обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову, а також питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (подібну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

З матеріалів оскарження вбачається, що згідно договорів оренди землі, Інформації з державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельні ділянки від 15.02.2021, які надано до позову Заступника керівника Одеської обласної прокуратури, земельна ділянка загальною площею 0.50 га, з кадастровим номером :01:001:1549 за адресою: Одеська область, Біляївський район, Холоднобалківська сільська рада, біля автошляху Одеса-Київ, 451 км (ліворуч) передана в оренду ТОВ "ІНТЕР-НАФТА" для будівництва та обслуговування АЗС на 150 заправлень на добу з магазином супутніх товарів.

Земельна ділянка площею 0,50 га, за адресою Одеська область, Біляївський район, Холоднобалківська сільська рада, автодорога Києв-Одеса 451 км з кадастровим номером :01:001:0929 передана в оренду ПП "РІНО ЯН" для розміщення торговельно-розважального центру.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №241371202 від 22.01.2021, за ТОВ "ІНТЕР-НАФТА" 20.07.2020 державним реєстратором 20.07.2020 проведено державну реєстрацію права власності на незавершене будівництво 99% готовності, яке розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером: :01:001:1549.

Відомості щодо наявності нерухомого майна на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0929 відсутні, про що також свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №241370414 від 22.01.2021.

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини, які свідчать, що земельні ділянки передані в оренду ТОВ "ІНТЕР-НАФТА" та ПП "РІНО-ЯН" з метою будівництва відповідних об`єктів нерухомості, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що забудова цих земельних ділянок відповідачами призведе до неможливості виконання судового рішення за позовом Заступника керівника Одеської обласної прокуратури у випадку задоволення вимог.

З огляду на вищевикладене, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення заяви Заступника керівника Одеської обласної прокуратури про застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-НАФТА», а також іншим фізичним та юридичним особам проведення на земельній ділянці загальною площею 0,5 га з кадастровим номером :01:001:1549 будь-яких будівельних робіт; заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо новостворених об`єктів нерухомого майна - нежитлових чи інших приміщень, розташованих на земельних ділянках площею по 0,5 га кадастровими номерами :01:001:0929 (р.н.400:01:001:1549 (р.н. №210), розташованими на території Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області.

Ухвала місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні заяви Заступника керівника Одеської обласної прокуратури про застосування заходів забезпечення позову не оскаржується, у зв`якзу з чим відповідно до вимог ст.269 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не переглядається.

Разом з тим, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині застосування зоходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкт нерухомості та земельну ділянку, з огляду на наступне.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися коштами або майном, тому може застосуватися у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, коштів або про стягнення коштів. Сума арештованих коштів обмежується розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт має стосуватися майна, належного до предмета спору.

Проте суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову, зокрема, шляхом накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва, не врахував, що заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову. Позовні вимоги у цій справі не мають майнового характеру та не стосуються безпосередньо повернення/витребування об`єкта незавершеного будівництва на користь позивача. Тому, місцевий господарський суд, накладаючи арешт на майно, належне відповідачу, залишив поза увагою відсутність зв`язку між обраним позивачем заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог та не врахував положення статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, безпідставно задовольнивши вимогу прокурора про застосування заходу забезпечення позову у цьому спорі шляхом накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва.

Крім того, помилковим є висновок щодо накладення арешту на земельну ділянку, оскільки остання перебуває в оренді відповідача і не може бути відчужена останнім. При цьому суд першої інстанції не навів фактичних обставин, які би свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову, та обставин, які би підтверджували, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. У оскаржуваній постанові місцевий господарський суд обмежився лише посиланням на те, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може мати наслідком неможливість для позивача захистити свої порушені права, за захистом яких він звернувся до суду, в межах одного судового провадження.

Отже, вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва не відповідають змісту позовних вимог. Більше того, подана заява про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва та земельну ділянку не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва та земельну ділянку.

З огляду на вищевикладене, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду вважає доводи апелянта в цій частині такими, що заслуговують на увагу, а ухвала суду першої інстанції в частині задоволення заяви Заступника керівника Одеської обласної прокуратури про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво 99% готовності, розташоване за адресою: біля автошляху Одеса-Київ, 451 км (ліворуч), на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:1549 (номер запису про право власності: 37468482, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №210); накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1549 (р.н. №210) площею 0,5 га, розташовану на території Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області - підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви прокурора в цій частині. В іншій частині ухвалу суду слід залишити без змін.

Інші доводи апелянта судовою колегією не приймаються до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та стосуються розгляду спору по суті, у зв`язку з чим судовою колегією вказаним доводам не надається оцінка.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР-НАФТА" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.06.2021 по справі №916/1533/21 підлягає частковому задоволенню, ухвала Господарського суду Одеської області від 04.06.2021 по справі №916/1533/21 в частині задоволення заяви Заступника керівника Одеської обласної прокуратури про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво 99% готовності, розташоване за адресою: біля автошляху Одеса-Київ, 451 км (ліворуч), на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:1549 (номер запису про право власності: 37468482, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №210); накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1549 (р.н. №210) площею 0,5 га, розташовану на території Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні заяви прокурора в цій частині.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу, апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР-НАФТА" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.06.2021 по справі №916/1533/21 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.06.2021 по справі №916/1533/21 в частині задоволення заяви Заступника керівника Одеської обласної прокуратури про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво 99% готовності, розташоване за адресою: біля автошляху Одеса-Київ, 451 км (ліворуч), на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:1549 (номер запису про право власності: 37468482, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №210); накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1549 (р.н. №210) площею 0,5 га, розташовану на території Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області скасувати.

Відмовити в задоволенні заяви Заступника керівника Одеської обласної прокуратури про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво 99% готовності, розташоване за адресою: біля автошляху Одеса-Київ, 451 км (ліворуч), на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:1549 (номер запису про право власності: 37468482, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №210); накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1549 (р.н. №210) площею 0,5 га, розташовану на території Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області.

В іншій частині ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.06.2021 по справі №916/1533/21 залишити без змін.

Матеріали оскарження №916/1533/21 повернути до Господарського суду Одеської області.

Постанова набирає законної з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, передбаченими ст. ст. 287-288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.07.2021 року.

Головуючий суддя Н.М. Принцевська

судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош