ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року Справа № 925/792/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В., розглянувши у письмовому провадженні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Ливарна компанія

Металпром, м. Дніпро

до товариства з обмеженою відповідальністю ІМАНА-ТРЕЙД,

м. Черкаси

про стягнення 17 200 грн. 00 коп.,

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області звернулось з позовом товариство з обмеженою відповідальністю Ливарна компанія Металпром до товариства з обмеженою відповідальністю ІМАНА-ТРЕЙД про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 17 200 грн. 00 коп.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У визначені законом строки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідач відзиву на позов суду не надав.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі було направлено відповідачу за адресою вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: бул. Шевченка, 222, офіс 2, м. Черкаси, 18000.

Однак вищевказана ухвала суду повернулася до суду 24 червня 2021 року, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до ч.3 ст.120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Пунктом 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином вважається, що позивач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 23 червня 2021 року (день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 26 червня 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю Ливарна компанія Металпром згідно платіжного доручення № 264 від 26 червня 2020 року перерахувало на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю ІМАНА-ТРЕЙД 17 200 грн. 00 коп. з наступним призначенням платежу: надання поворотної фінансової допомоги згідно договору №2606/2020-1від 26 червня 2020 року.

Позивач вказував, що на момент перерахування грошових коштів були відсутні правові підстави для їх перерахування, оскільки між сторонами відповідний договір не був укладений.

26 січня 2021 року позивач запропонував відповідачу підписати два примірники договору про надання поворотної фінансової допомоги №2606/2020-1 від 26 червня 2020 року.

Примірники договору з актом звірки за період з 26 червня 2020 року по 21 січня 2021 року були направлені відповідачу для підписання супровідним листом від 21 січня 2021 року за вих. №2101/1.

Вищевказані документи були отримані відповідачем 29 січня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак примірник договору за підписом відповідача не було повернуто позивачу, в зв`язку з чим, останній вважає, що між сторонами договір про надання поворотної фінансової допомоги №2606/2020-1 від 26 червня 2020 року не укладено, оскільки не дотримано вимог ст.1047 ЦК України, та як наслідок грошові кошти в сумі 17 200 грн. 00 коп., були перераховані згідно платіжного доручення №264 від 26 червня 2020 року є безпідставно набутим майном, в розумінні ст. 1212 ЦК України.

Судом враховано, що відповідач під час розгляду даного спору доводи позивача не спростував та підписаного обома сторонами договору №2606/2020-1 від 26 червня 2020 року суду не надав.

01 квітня 2021 року на адресу відповідача було направлено вимогу про повернення 17 200 грн. 00 коп.

Однак відповідна вимога була повернута позивачу без вручення адресату. Грошові кошти в сумі 17200 грн. 00 коп. на даний час не повернуті, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Оскільки позивач просив суд стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти, судом враховано, що загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом ч. 1ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Так, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана його повернути.

При цьому, особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Згідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно ст. 181 ГК України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 ГК України).

Згідно п.п. 14.1.257 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Отже, договір поворотної фінансової допомоги має відповідати договору позики.

Статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками

Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Будь-яких договорів у формі єдиного письмового документу сторонами не укладалося, відсутні й окремі листи-домовленості щодо наявності зобов`язань, які б носили цивільно-правовий характер.

Отже, відсутність укладеного між сторонами договору про надання поворотної фінансової допомоги породжує у відповідача зобов`язання повернути перераховані позивачем кошти у розмірі 17 200 грн. 00 коп. на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України, які були отримані без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту правомірності отримання грошових коштів в розмірі 17 200 грн. 00 коп. саме на підставі укладеного між сторонами договору. Доводи позивача відповідач допустимими та належними доказами не спростував.

З урахуванням вищенаведеного, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 17 200 грн. 00 коп. безпідставно набутих коштів.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ІМАНА-ТРЕЙД, бул. Шевченка, 222, оф. 2, м. Черкаси, ідентифікаційний код 41640475 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Ливарна компанія Металпром, вул. Будівельників, 34, м. Дніпро, ідентифікаційний код 40824278 17 200 грн. 00 коп. безпідставно набутих коштів та 2 270 грн. 00 коп. судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 23 липня 2021 року.

Суддя А.В.Васянович