ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2021 р. Справа№ 903/732/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Ткаченка Б.О.

Гаврилюка О.М.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача : Протас О.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ А ПЛЮС"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 року

у справі № 903/732/20 (суддя: Лиськов М.О.)

за позовом: Фізичної особи-підприємця Сидорчука Олексія Миколайовича

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ А ПЛЮС"

про: стягнення 34 229,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Сидорчук Олексій Миколайович (далі-позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ А ПЛЮС" (далі-відповідач) про стягнення 34229,14 грн заборгованості та штрафних санкцій за Договором №2 від 25.11.2019 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 року у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Сидорчука Олексія Миколайовича відмовлено повністю.

13.04.2021 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ А ПЛЮС" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ А ПЛЮС" про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Сидорчука Олексія Миколайовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ А ПЛЮС" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 845,82 грн.

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ А ПЛЮС" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, зокрема ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Так, скаржник вказав, що усі заявлені відповідачем витрати пов`язані з розглядом справи. Розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору, не є надмірним та завищеним, оскільки відповідає як принципам матеріального (договірного) права, так і процесуального права.

При цьому, скаржник зазначив, що суд першої інстанції не врахував доводи відповідача та подані ним докази, що призвело до винесення неправомірного рішення.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу у справі №903/732/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., суддів: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 року у зв`язку з перебуванням судді Ткаченка Б.О. у відпустці, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В, судді: Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ А ПЛЮС" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 року у справі №903/732/20.

05.07.2021 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого позивач просив суд додаткове рішення Господарського суду міста Києва у справі №903/732/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Крім того, позивач у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема, зазначив, що твердження скаржника, що в запереченнях позивача на заяву про розподіл судових витрат відсутні будь-які обґрунтовані доводи щодо неспівмірності витрат, суперечать фактичним обставинам справи.

15.07.2021 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від скаржника до суду надійшли письмові заперечення на відзив, відповідно до якого скаржник, зокрема зазначив, що відповідач належними та допустимими доказами підтвердив факт надання правової (правничої) допомоги на суму 18000,00 грн.

У зв`язку з перебуванням судді Майданевича А.Г., який входив до складу суду, у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2021 року , для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Гаврилюк О.М., Ткаченко Б.О.

Північний апеляційний господарський суд прийняв справу №903/732/20 до провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ А ПЛЮС" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 року у складі колегії суддів: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Гаврилюк О.М., Ткаченко Б.О. своєю ухвалою від 20.07.2021 року.

Представник відповідача у судовому засіданні 20.07.2021 року підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, а додаткове рішення Господарського суду міста Києва скасувати та прийняти нове, яким заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю.

Представник позивача у судове засідання 20.07.2021 року не з`явилися. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином, зокрема, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 року.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки додаткового рішення Господарського суду міста Києва в апеляційному порядку за відсутності представника позивача, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 року у справі №903/732/20 підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ А ПЛЮС" - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 року у справі №903/732/20 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ А ПЛЮС" під час розгляду даної справи, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

У позовній заяві, позивачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат згідно додатку до позову у розмірі 18 000,00 грн.

Згідно із поданими до матеріалів справи заявами позивача про вирішення питання щодо стягнення судових витрат, позивач просивстягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18000,00 грн.

Так, Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ А ПЛЮС" на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги №2411-БК від 24.11.2020 року, додаток №1/2411-БК від 24.11.2020 року до договору №2411-БК від 24.11.2020 року, звіт про надані послуги за договором від 12.04.2021 року, акт здачі-приймання наданих послуг від 12.04.2021 року №7 та №8, копії платіжних доручень №616 від 21.01.2021 на суму 9000,00 грн та №15 від 12.04.2021 на суму 9000,00 грн.

Відповідно до звіту про надані послуги за договором від 12.04.2021 року надані послуги з правової допомоги адвоката включають в себе:

- правовий аналіз матеріалів справи,

правова оцінка доказів, узгодження

правової позиції 3000,00 грн 1 год. 3000,00 грн

- підготовка та подання до суду,

відзиву на позовну заяву 3000,00 грн 2 год. 6000,00 грн

- підготовка та подання заперечень 3000,00 грн 1 год. 3000,00 грн

- участь у судових засіданнях з

розрахунку 3000,00 грн за одне

засідання (2 засідання) 3000,00 грн 1 год. 3000,00 грн

Всього 18000,00 грн

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.11.2019 року №910/906/18.

Позивачем письмові заперечення на заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення стосовно невідповідності критеріям співмірності витрат заявлених позивачем до стягнення були подані до суду першої інстанції 21.04.2021 року.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 05.06.2018 року №904/83089/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Так, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони у разі наявності її заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Надані відповідачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 18 000,00 грн не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року в справі № 910/2170/18.

Судом враховано, що кожна справа має свою специфіку, а тому враховуючи всі аспекти даної справи, колегія суддів вважає, що для належного представлення інтересів позивача у цій справі заявлені витрати не в повній мірі відповідають критеріям реальності та розумності.

На думку Північного апеляційного господарського суду, за обставин даної справи зазначені окремо в звіті про надані послуги за договором №2411-БК від 24.11.2020 року виконаних робіт аналіз матеріалів справи, узгодження правової позиції клієнта, охоплюються послугою зі здійснення складання відзиву на позовну заяву.

Подібний за змістом висновок викладено в постанові Верховного Суду у постанові від 08.04.2021 року у справі № 922/2321/20.

Отже, ураховуючи заперечення позивача, з урахуванням принципу співмірності витрат на оплату послуг адвоката, а також часу, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець, ураховуючи наведені положення процесуального законодавства та беручи до уваги обґрунтованість та розумність розміру гонорару адвоката, який покладається на іншу сторону, врахувавши доказове наповнення матеріалів справи, те, що спір не є складним, для вирішення даного спору не було необхідності у застосуванні спеціального законодавства, ціна позову могла бути розрахована простим математичним шляхом або шляхом застосування онлайн-калькуляторів які є у відкритому доступі та не потребують спеціальних знань для застосування, врахувавши, що ціна позову становила 34229,14 грн, колегія суддів дійшла висновку, що стягнення заявленої суми не відповідає критерію розумності, справедливості та співмірності.

Отже, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ А ПЛЮС" про розподіл судових витрат шляхом стягнення з Фізичної особи-підприємця Сидорчука Олексія Миколайович витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6845,82 грн (34229,14 / 5 = 6845,82).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 року Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ А ПЛЮС" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 року у справі №903/732/20 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 року у справі №903/732/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи №903/732/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді Б.О. Ткаченко

О.М. Гаврилюк

Дата складення повного тексту 26.07.2021 року.