ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2046/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, місто Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Стар-Інвест", місто Харків
про стягнення 193 158,90 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Стар-Інвест" (відповідача / ТОВ "Мега-Стар-Інвест") 193 158,90 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності міста Харкова площею 0,0815 га по вул. Барабашова, 36-В у м. Харкові (кадастровий номер :09:016:0199) з 01.01.2020 по 30.04.2021.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01 червня 2021 року позовну заяву Харківської міської ради прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/2046/21. Розгляд справи призначено без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку частини п`ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України; відповідачу, згідно з частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.

29 червня 2021 року до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області надійшла заява Харківської міської ради (за вх. № 15071), згідно якої позивач повідомив, що в прохальній частині позовної заяви наявна технічна помилка, а саме щодо періоду використання земельної ділянки комунальної власності міста Харкова площею 0,0815 га по вул. Барабашова, 36-В у м. Харкові, а отже просив вважати правильним період з 01.01.2020 по 30.04.2021 (замість зазначеного "з 01.06.2020".

Враховуючи те, що за текстом позовної заяви, а також в розрахунку належної до сплати суми (том І, арк.с. 39) міською радою вірно зазначено період - з 01.01.2020 по 30.04.2021, а відповідна описка не зачіпає суті позовних вимог, не змінює предмет та підстави позову, а є лише формальною, технічною (механічною) помилкою, суд продовжив розгляд справи № 922/2046/21 з урахуванням пояснень позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега-Стар-Інвест" наданими відповідачу процесуальними правами не скористалося; у встановлений статтею 251 Господарського процесуального кодексу України строк відзив на позовну заяву до суду не подало.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали Господарського суду Харківської області від 01.06.2021 про відкриття провадження у справі № 922/2046/21 направлено в паперовій формі - рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Стар-Інвест", вказаною у позовній заяві, яка також співпадає з юридичною адресою згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 61051, місто Харків, вулиця Букова, будинок 20Б. Однак, зазначене відправлення не вручено адресатові та повернуто до суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою", про що свідчить довідка відділення поштового зв`язку Укрпошти від 08.06.2021.

Також у відповідності до частини шостої статті 120 Господарського процесуального кодексу України, Суд намагався повідомити ТОВ "Мега-Стар-Інвест" про розгляд даної справи телефонограмою. Проте за номером, який вказаний у позовній заяві, а також у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, телефонограма не була прийнята (номер не обслуговується, а мобільний номер не належить Товариству). Відомостей щодо інших засобів зв`язку із відповідачем матеріали справи не містять.

Керуючись приписами пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, яким визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, суд приходить до висновку, що ТОВ "Мега-Стар-Інвест" належним чином повідомлено про розгляд справи № 922/2046/21.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно розглянувши справу № 922/2046/21 в межах строку, встановленого статтею 248 Господарського процесуального кодексу України; дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.05.2021 за № 258054499 право власності на нежитлову будівлю літ. "Д-3" загальною площею 1040,5 кв. м. по вул. Барабашова, 36-В з 09.02.2016 зареєстроване за ТОВ "Мега-Стар-Інвест" на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 09.08.2008 у справі № 50/134-08 (вих. № 6201/2-50), ухвали Господарського суду Харківської області від 30.09.2008 у справі № 50/134-08.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.10.2020 за № НВ-020, земельна ділянка з кадастровим номером :09:016:0199 площею 0,0815 га по вул. Барабашова, 36-В у м. Харкові зареєстрована (сформована) 24 травня 2018 року. Категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид використання: для будівництва багатоповерхового житлового будинку з торговельно-побутовими приміщеннями та для подальшої експлуатації.

З урахуванням статей 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка з кадастровим номером :09:016:0199 перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020: форма власності - комунальна власність.

З наявного в матеріалах справи Акту обстеження земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Барабашовіа, 36-В (кадастровий номер :09:016:0199) від 23 квітня 2021 року вбачається, що Головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, в порядку статті 189 Земельного кодексу України, було здійснено обстеження земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Харків, вул.. Барабашова, 36-В. Обстеження здійснено з урахуванням витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.10.2020 № НВ-020. За результатами комплексного вивчення наявних матеріалів та проведеного обстеження земельної ділянки на місцевості встановлено, що з 24.05.2018 по теперішній час ТОВ "Мега-Стар-Інвест" використовує земельну ділянку з кадастровим номером :09:016:0199 площею 0,0815 га для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. «Д-3» по вул. Барабашова, 36-В у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Крім того, відповідно до наданої Головним Управлінням ДПС у Харківській області інформації (лист від 14.12.2020 за № 24911/9/20-40-04-03-17, вх. від 23.12.2020 № 20465/0/39-20) у період з 01.06.2018 по 31.10.2020 ТОВ "Мега-Стар-Інвест" не значиться платником плати за землю у Московському районі.

Враховуючи вищенаведене, Харківська міська рада зазначає, що ТОВ "Мега-Стар-Інвест" набувши право власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином - у встановленому законодавством порядку не оформило речового права на вказану земельну ділянку, а отже у період з 01.06.2018 по 30.04.2021 не сплачувало за користування земельною ділянкою по вул. Барабашова, 36-В у м. Харкові плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти.

Згідно поданого до матеріалів справи розрахунку розміру безпідставно збережених відповідачем коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності на території м. Харкова з порушенням вимог законодавства, за основу Департамент територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради взяв Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за № 5772 від 05 жовтня 2020 року. Розмір орендної плати протягом позовного періоду - за 15 місяців становить 193 158,90 грн.; в місяць - 12 877,26 грн.

Встановлені міською радою фактичні обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом до ТОВ ""Мега-Стар-Інвест" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності по вул. Барабашова, 36-В у м. Харкові (кадастровий номер :09:016:0199).

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Статтею 7 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно статті 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", одним з основних принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

В силу статей 122, 123 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

За приписами статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язків платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Суд зазначає, що відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки (а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку), при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є саме орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Згідно статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 цього Кодексу власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом вказаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Суд звертає увагу на те, що предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Так, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Як вже було встановлено судом, відповідач з 09.02.2016 є власником нерухомого майна - нежитлової будівлі літ. "Д-3" загальною площею 1040,5 кв. м. по вул. Барабашова, 36-В. Матеріали справи, разом з тим, не містять доказів належного оформлення Товариством з обмеженою відповідальністю "Мега-Стар-Інвест" права користування зазначеною земельною ділянкою у визначений позивачем період.

Згідно глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України та з урахуванням положень статті 1212 Цивільного кодексу України до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, постановах Верховного Суду від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, а також у постановах Верховного Суду України від 10.02.2020 у справі № 922/981/18, від 25.02.2020 у справі № 922/748/19, від 17.04.2020 у справі № 922/2413/19 та інш.

Враховуючи наведене, господарський суд звертає увагу на те, що сам факт несплати ТОВ "Мега-Стар-Інвест" за користування земельною ділянкою у встановленому законодавчими актами розмірі свідчить про втрату Харківською міською радою майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під визначення Європейського суду з прав людини "виправдане очікування" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

При цьому, відновлення порушених прав позивача за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач. Навіть за умови правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, в обраний позивачем спосіб захисту відбувається відновлення справедливої рівноваги між правами та обов`язками сторін спору, встановлення якої ґрунтується на визначеній нормами земельного законодавства умові платності використання земельної ділянки.

Крім того, для стягнення безпідставно збережених коштів за статтею 1212 Цивільного кодексу України, встановленню підлягає факт існування земельної ділянки як об`єкту цивільних прав.

Частиною першою статті 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до частин третьої-четвертої цієї ж статті сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі, а земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Основою ж для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель. Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

З наявного в матеріалах справи Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 5772 від 05 жовтня 2020 року, виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області вбачається, що нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки площею 815 кв.м складає 1 931 589,00 грн.

У даному випадку, при здійсненні розрахунків розміру безпідставно збережених землекористувачами коштів враховано також Рішення Харківської міської ради від 27.02.2019 № 1474/19, яким затверджена технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018, яка вводиться в дію з 01.01.2020. Відповідно до рішення Харківської міської ради від 27.02.2019 № 1474/19 базова вартість одного квадратного метра земель міста Харкова станом на 01.01.2018 становить 639,78 грн. і підлягає в подальшому індексації у порядку, встановленому законодавством України.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 489 від 25.11.2016 затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 року за № 1647/29777 (далі - Порядок), який застосовується з 01 січня 2017 року. Відповідно до цього Порядку коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), встановлюється на підставі класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 року за № 1011/18306 (додаток 1 Порядку).

Згідно Положення "Про порядок визначення розміру орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові", затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 № 41/08 (із змінами та доповненнями) (далі - Положення), розмір поточної базової річної ставки орендної плати становить 0,08 тобто 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Крім того, судом досліджено також і питання застосування у розрахунку позовних вимог відсотку строку оренди у розмірі 100%.

Так, пунктом 2.6. Положення встановлено, що орендна плата за земельну ділянку розраховується в залежності від терміну оренди із застосуванням відповідних відсотків від розрахункового розміру орендної плати. У даному випадку договір оренди у період з 01.01.2020 по 31.10.2020 не укладався (не перевищує 10 років), внаслідок чого підлягає застосуванню вихідна ставка відсотку строку оренди із значенням 100%.

Відповідно також до здійсненого Департаментом територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради розрахунку безпідставно збережених коштів, нарахування на загальну суму 193 158,90 грн. у період з 01.01.2020 по 30.04.2021 включає не 16, а 15 місяців, оскільки Законом України від 30.03.2020 № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" пункти 52-4 викласти в такій редакції: "52-4. Не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 31 березня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності."

За таких обставин, Господарський суд дійшов висновку, що сума, відображена Харківською міською радою у розрахунку безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку площею 0,0815 га по вул. Барабашова, 36-В у м. Харкові (кадастровий номер :09:016:0199), на якій знаходиться належна відповідачу на праві власності нежитлова будівля, відповідає вимогам законодавства і є арифметично правильною.

Враховуючи наведене у сукупності, приймаючи до уваги наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Стар-Інвест" зобов`язань перед місцевим бюджетом у вигляді недоотриманої орендної плати за землю на загальну суму 193 158,90 грн., суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Харківської міської ради.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, судовий збір покладається на ТОВ "Мега-Стар-Інвест" та підлягає стягненню на користь Харківської міської ради у розмірі 2 897,38 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2, 13, 15, 16, 73-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 239, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Харківської міської ради задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Стар-Інвест" (місцезнаходження: 61051, місто Харків, вулиця Букова, будинок 20Б; ) на користь Харківської міської ради (місцезнаходження: 61003, місто Харків, майдан Конституції, будинок 7; / за реквізитами: код класифікації доходів бюджету: 24062200, рахунок (IBAN): UА0020649, МФО 899998; код отримувача: 37874947; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); отримувач: ГУК Харківської області) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності комунальної власності міста Харкова площею 0,0815 га по вул. Барабашова, 36-В у м. Харкові (кадастровий номер :09:016:0199) в розмірі 193 158,90 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Стар-Інвест" (місцезнаходження: 61051, місто Харків, вулиця Букова, будинок 20Б; ) на користь Харківської міської ради (місцезнаходження: 61003, місто Харків, майдан Конституції, будинок 7; / за реквізитами р/рахунок UА0032986; Банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 897,38 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 ГПК України, з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, а також пункту 4 розділу X Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "28" липня 2021 р.

Суддя В.В. Рильова

справа № 922/2046/21