номер провадження справи 17/78/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2021 Справа № 908/1145/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовною заявою: акціонерного товариства "МетаБанк", 69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 30

до відповідача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 39 082,02 грн.

без повідомлення (без виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

26.04.21 до господарського суду Запорізької області від акціонерного товариства "МетаБанк" (далі АТ "МетаБанк") надійшла позовна заява за вих. від 21.04.21 № 10/1267 про стягнення з ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 ) 39 082,02 грн. заборгованості за кредитним договором від 12.09.07 № 32-19-07/0085-МК, з якої: 30 559,87 грн. інфляційні втрати та 39082,02 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням приватним підприємцем Сопільняк Тетяною Вікторівною (якою з 16.07.14 припинено підприємницьку діяльність) зобов`язань за кредитним договором від 12.09.07 № 32-19-07/0085-МК щодо своєчасного повернення наданого позивачем кредиту. У зв`язку із тим, що відповідачем допущено прострочення щодо повернення основної заборгованості за кредитним договором у розмірі 24 704,83 грн. позивачем (як правонаступником АБ «Металург») заявлено вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 908/1145/21 між суддями, 26.04.21 вказану позовну заяву передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Частиною 6 ст. 176 ГПК України визначено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Приписами ч. 7 ст. 176 ГПК України закріплено, що інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Судом направлено запит за вих. від 28.04.21 № 908/1145/21 до органу реєстрації місця проживання Пологівської міської ради з проханням, у відповідності до ст. 16 ЗУ "Про захист персональних даних", надати відомості про реєстрацію місця проживання, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі, щодо фізичної особи: ОСОБА_1 .

17.05.21 на запит господарського суду Запорізької області від відділу «Центр надання адміністративних послуг» Пологівської міської ради надійшов лист-інформація за вих. від 11.05.21 № 607/03.3-11, відповідно до якого останнім повідомлено суду, що ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 19.05.21 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1145/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, позивачем копію ухвали про відкриття провадження у цій справі отримано 24.05.21.

Щодо екземпляру ухвали від 19.05.21 про відкриття провадження у справі № 908/1145/21, яку судом було надіслано на адресу місця реєстрації відповідача - ОСОБА_1 , то її повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду з зазначенням наступної причини повернення: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно із положеннями ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (п. 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п. 5).

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою «Вручити особисто», рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (п. 11 та п. 17 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Рекомендовані поштові відправлення, у т.ч. рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу (пункт 99 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Господарський суд здійснивши аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

А, сам лише факт не отримання відповідачем кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою, та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатись поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Отже, господарським судом вжито всіх належних заходів визначених чинним ГПК України щодо повідомлення відповідача про розгляд господарським судом Запорізької області справи № 908/1145/21 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Частиною 1 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).

Згідно із ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України закріплено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для вирішення спору у справі за наявними матеріалами.

Всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.09.07 між акціонерним банком "Металург" (надалі - Банк) та приватним підприємцем Сопільняк Тетяною Вікторівною (надалі - Позичальник) укладено Кредитний договір № 32-19-07/0085-МК (далі Кредитний договір), за умовами якого (п.1.1) Банк видає Позичальнику кредит у сумі 30 000,00 грн. на термін по 10 вересня 2007 р. включно, у порядку та на умовах, передбачених цим договором. Кредит надається позичальнику на ціль: поточні потреби (п. 1.3).

Згідно з п. 4.1 Кредитного договору, Банк видає Позичальнику кредит шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позичальника. Датою видачі кредиту вважається дата перерахування грошових коштів із позичкового рахунку Позичальника на його поточний рахунок, яке здійснюється Банком в день укладення цього Договору, але не раніше набуття чинності договорами, зазначеними в п. 1.3 цього Договору. Датою погашення кредиту вважається дата зарахування грошових коштів на позичковий рахунок. Після повернення кредиту або його частини, ліміт кредитування не відновлюється.

Відповідно до пп. 3.1.1, 3.1.2 п. 3.1 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний повністю погасити Банку кредит, отриманий за цим Договором, у перший робочий день, наступний за днем, передбаченим у п. 1.1 цього Договору. На протязі дії цього Договору щомісячно здійснювати погашення кредиту частинами по 1250,00 грн. не пізніше передостаннього робочого дня місяця, починаючи з жовтня 2007 року. Сплатити Банку відсотки за користування кредитом та комісію за надання кредиту в розмірі та порядку, визначеному у п.п. 4.2-4.3 цього Договору.

Пунктом 6.1 Кредитного договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту, сплаті відсотків, інших платежів, неустойки (штрафу, пені), а також відшкодування збитків.

12.09.07 акціонерним банком "Металург" на виконання умов кредитного договору від 12.09.07 № 32-19-07/0085-МК перераховано на поточний рахунок приватного підприємця Сопільняк Тетяни Вікторівни 30 000,00 грн. кредитних коштів, що підтверджується меморіальним ордером від 12.09.07 № КР12030929 на суму 30 000,00 грн.

За змістом п. 1.1 Статуту акціонерного товариства "МетаБанк" (затвердженого протоколом загальних зборів б/н від 10.07.20) акціонерне товариство "МетаБанк" (позивач у справі) є правонаступником всіх прав, обов`язків та зобов`язань публічного акціонерне товариство "МетаБанк", а останнє утворено шляхом зміни найменування відкритого акціонерного товариства "МетаБанк" та є правонаступником прав, обов`язків та зобов`язань акціонерного банку "Металург".

Акціонерне товариство "МетаБанк" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом, за яким відкрито провадження у даній справі, про стягнення з відповідача - Сопільняк Т.В. 30 559,87 грн. інфляційних втрат за період жовтня 2009 року по березень 2021 року включно та суми 8 522,14 грн. 3% річних за період з 01.10.09 по 31.03.21.

Як встановлено судом, 16.07.14 ФОП Сопільняк Тетяною Вікторівною припинено підприємницьку діяльність, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо фізичної особи-підприємця Сопільняк Тетяни Вікторівни внесено відповідний запис.

Судом враховано, що припинення підприємницької діяльності ФОП Сопільняк Тетяною Вікторівною не є перешкодою для розгляду справи в порядку господарського судочинства, оскільки спірні правовідносини у цій справі виникли саме щодо виконання господарського договору, який укладеного між суб`єктами господарської діяльності.

Тобто, стороною правочину виступала фізична особа - підприємець і припинення надалі підприємницької діяльності не змінює правовий статус особи у зобов`язанні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №760/13915/18 від 26.06.19.

За змістом статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Таким чином, у випадку припинення фізичною особою підприємницької діяльності, борг за господарськими зобов`язаннями стягується з фізичної особи за правилами господарського судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори, які в силу ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами

Статтею 626 ЦК України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу приписі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами частин 1 та 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Доказів розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору, сторонами у справі не надано.

Частиною 1 ст. 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу приписів ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

Як вбачається, з умов п. 1.1., пп. 3.1.1. п. 3.1. та розділу 4 кредитного договору від 12.09.07 № 32-19-07/0085-МК, позичальник мав щомісячно здійснювати погашення суми отриманого кредиту у розмірі 30 000,00 грн. частинами, а саме сплачувати по 1250 грн. не пізніше передостаннього робочого дня місяця, починаючи з жовтня 2007 року, а також 33 % за користування кредитом не пізніше 7 числа місяця, наступного за місяцем, у якому вони нараховані.

Відповідач викладені у позовній заяві обставини щодо невиконання ним умов договору щодо несплати основної заборгованості у розмірі 24 704,83 грн. не спростував.

Доказів своєчасної сплати основної суми заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 24 704,83 грн. матеріали цієї справи не містять та учасниками справи до суду не надано.

Згідно з розрахунками позивача, який додано до позовної заяви, АТ "МетаБанк" просить стягнути з відповідача 30 559,87 грн. інфляційних втрат за період жовтня 2009 року по березень 2021 року та 8 522,14 грн. 3% річних за період з 01.10.09 по 31.03.21, які нараховані на суму заборгованості за кредитом у розмірі 24 704,83 грн.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних в межах визначеного позивачем періоду часу та сум, суд дійшов висновку про обґрунтованість та законність вимог позивача про стягнення з відповідача 30 559,87 грн. інфляційних втрат та 8 522,14 грн.

У зв`язку із чим, позовні вимоги АТ «МетаБанк» про стягнення з ОСОБА_1 30 559,87 грн. інфляційних втрат та 8 522,14 грн. 3 % річних задоволено судома у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. покладаються на відповідача.

При вирішення спору у цій справі, судом, з огляду на відсутність доказів направлення банком на адресу ФОП Сопільняк Тетяни Вікторівни повідомлення від 14.09.09 № 32-1910/12377 про дострокове повернення кредиту, останнє не бралось до уваги, як доказ по справі.

Керуючись ст. ст. 11, 13-15, 24, 42, 46, 73-80, 86, 91, 129, 236-238, 240, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 » ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь акціонерного товариства "МетаБанк" (69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 30, ) - 30 559 (тридцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 87 коп. інфляційних втрат, 8 522 (вісім тисяч п`ятсот двадцять дві) грн. 14 коп. 3 % річних та 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та пп. 17.5. п. 1 Розділу XI ГПК України.

У зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи судом підписано рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Повний текст рішення складено 26.07.21.

Суддя В.Л. Корсун