ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26 липня 2021 року Справа № 159/5585/19

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання - Коваль Олександр Миколайович

за участю представників сторін:

від заявника (позивача): Данилік Федір Якович

від відповідача-1: Гринчук І.С. - ордер від 30.06.2021

від відповідача-2: н/з

від третьої особи: н/з

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі №159/5585/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ", Волинської обласної спілки споживчих товариств, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Огей Наталія Миколаївна про визнання недійсним договору іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 13.07.2021 позов задоволено. Визнано недійсним Договір іпотеки, укладений 08.05.2019 року між ТзОВ "Ковельська ОТБ" та Волинською обласною спілкою споживчих товариств, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Огей Наталією Миколаївною та зареєстрований за № 360. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ" (провулок Володимира Кияна,9, м.Ковель, 45000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 960,50 грн. (дев`ятсот шістдесят гривень п`ятдесят копійок) витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з Волинської обласної спілки споживчих товариств (вул.Ковельська,13, м.Луцьк, 43016, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 960,50 грн. (дев`ятсот шістдесят гривень п`ятдесят копійок) витрат по сплаті судового збору.

15.07.2021 позивач подав суду заяву про ухвалення додаткового рішення та долучення документів до матеріалів справи.

В обґрунтування заяви посилається, на те що за надання послуг згідно договору про надання правової допомоги адвокатом Сорокопудом М.О. від 10.09.19, додаткового договору від 10.09.19 акту наданих послуг, згідно з квитанцією від 10.09.19 про оплату професійної правничої допомоги та квитанцією від 10.12.19 про оплату професійної правничої допомоги, які наявні в матеріалах справи сплачено 13500 грн.

Разом з тим, зазначає, що після направлення справи Верховним Судом до Господарського суду Волинської області для продовження розгляду, адвокатом складено додаткові процесуальні документи, зокрема, доповнення правових обгрунтувань позовних вимог, що збільшило розмір судових витрат, а тому просить суд ухвалити у справі №159/5585/19 додаткове рішення про стягнення з відповідачів у рівних частинах на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат на розгляд справи, зокрема на професійну правничу допомогу в розмірі 16500 гривень.

Ухвалою суду від 15.07.2021 заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу прийнято та призначено до розгляду.

20.07.2021 представник відповідача-2 надіслав на адресу суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просить суд відмовити в задоволенні заяви.

Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просить суд стягнути з відповідачів 16500,00 грн. витрат на правову (правничу) допомогу.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні просить суд відмовити в задоволенні заяви позивача.

Представник відповідача-2 та третьої особи в призначене судове засідання не з`явилися.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши заявника та представника відповідача-1, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Волинської області від 13.07.2021 позов задоволено. Визнано недійсним Договір іпотеки, укладений 08.05.2019 року між ТзОВ "Ковельська ОТБ " та Волинською обласною спілкою споживчих товариств, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Огей Наталією Миколаївною та зареєстрований за № 360. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ" (провулок Володимира Кияна,9, м.Ковель, 45000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 960,50 грн. (дев`ятсот шістдесят гривень п`ятдесят копійок) витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з Волинської обласної спілки споживчих товариств (вул.Ковельська,13, м.Луцьк, 43016, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 960,50 грн. (дев`ятсот шістдесят гривень п`ятдесят копійок) витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

При цьому, суд зазначає, що додаткове рішення (ухвала) є засобом доповнення змісту рішення суду, тобто виправлення його неповноти при незмінності усього змісту. Унормовані названою статтею процесуального закону підстави для його ухвалення є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають.

За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.п.1-2 ст.124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктом 4 ст. 129 ГПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Статтею 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Зважаючи на положення частини восьмої статті 129 ГПК України, Верховний Суд у своїх судових рішеннях дотримується позиції, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної інстанції - до прийняття постанови у справі (постанова КГС ВС від 22.03.2018 у справі № 910/9111/17).

Відповідно, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу (постанова КГС ВС від 14.01.2019 у справі № 927/26/18).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, зокрема з поданих позивачем додаткових правових обгрунтувань позову від 25.06.201, протоколу судового засідання від 13.07.2021 та додатком до цього протоколу - технічним записом судового засідання, здійсненим за допомогою звукозаписувального технічного засобу, заявником до закінчення судових дебатів не подана заява про розподіл судових витрат (додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 16.06.2021 справа № 918/132/20).

ВС наголошує, що докази які стосуються розміру судових витрат подаються у суворо визначені кодексом строки: до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (ВС/КГС у справі №912/354/20 від 03.03.2021, №910/6360/20 від 13.05.2021).

Оскільки така заява подана не була, то заява позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу з відповідачів до задоволення не підлягає.

Зі змісту мотивувальної частини рішення вбачається, що судові витрати, в порядку ст.129 ГПК України, покладено порівну на відповідачів - ТОВ "Ковельська ОТБ" та Волинську обласну спілку споживчих товариств. Тобто судом було вирішено питання розподілу судових витрат.

Враховуючи, що рішенням господарського суду від 13.07.2021 вже вирішено питання щодо розподілу судових витрат на підставі наявних в матеріалах справи документів, підстави для ухвалення додаткового рішення в порядку ст. 244 ГПК України відсутні. У зв`язку з цим, заява ОСОБА_1 є такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 234-235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 26.07.2021.

Ухвала суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя І. О. Гарбар