ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2021 року м. Дніпро Справа № 908/1718/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Білецької Л.М.

при секретарі судового засідання: Кандиба Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Концерну Міські теплові мережі

на ухвалу Господарського суду Запорізької області (суддя - Черкаський В.І.) від 23.02.2021р. у справі № 908/1718/20

про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), -

ВСТАНОВИВ:

Концерн Міські теплові мережі звернувся до Господарського суду Запорізької області з заявою від 21.12.2020 року (вх. № 25402/08-08/20 від 23.12.2020) про визнання кредиторських вимог до боржника - ОСОБА_1 у розмірі 94 339,97грн., яка становить суму заборгованості за спожиту теплову енергію.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.02.2021р. у справі № 908/1718/20, в т.ч. відмовлено у заяві Концерну Міські теплові мережі від 21.12.2020 року (вх. № 25402/08-08/20 від 23.12.2020).

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Концерн Міські теплові мережі, в якій просить ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.03.2021р. у справі № 908/1718/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати грошові вимоги Концерну Міські теплові мережі в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує, що боржник є власником квартири в АДРЕСА_2 , тому у відповідності до вимог Закону України Про теплопостачання, Закону України Про житлово-комунальні послуги та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630, має оплачувати спожиту теплову енергію, незважаючи на відсутність, укладеного з Концерном Міські теплові мережі, відповідного договору. Боржник з 2009р. не здійснював оплату послуг з теплопостачання, які надавалися Концерном Міські теплові мережі, що підтверджується поданими кредитором доказами про постачання теплової енергії до буд. АДРЕСА_3 .

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2021р. у складі колегії суддів: головуючий суддя Чередко А.Є., судді Коваль Л.А., Кузнецов В.О. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Концерну Міські теплові мережі на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.02.2021р. у справі № 908/1718/20, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 10.06.2021р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.06.2021р. розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 01.07.2021р.

В судовому засіданні по справі було оголошено перерву з 01.07.2021р. по 22.07.2021р., про що апеляційним судом постановлено письмову ухвалу.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.07.2021 року у зв`язку із відпусткою судді Коваль Л.А. та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 21.07.2021р. апеляційну скаргу Концерну Міські теплові мережі на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.02.2021р. у справі № 908/1718/20 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чередко А.Є., судді Білецька Л.М., Кузнецов В.О.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги у повному обсягу та просив її задовольнити.

Представник боржника у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, прийняту з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а апеляційну скаргу Концерну Міські теплові мережі безпідставною, посилаючись при цьому на не доведення кредитором належними та допустимими доказами обґрунтованості розміру його кредиторських вимог та їх заявлення зі спливом позовної давності.

Керуючий реструктуризацією боржника арбітражний керуючий Ревунков В.М. надіслав до апеляційного суду електронною поштою клопотання про проведення судового засідання за його відсутності.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання апеляційним судом обов`язковою не визнавалася, а неявка керуючого реструктуризацією боржника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу по суті у його відсутності.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта та боржника, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.07.2020 року до Господарського суду Запорізької області надійшла заява від 06.07.2020 року (вх. № 1858/08-07/20 від 06.07.2020) фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку, передбаченому ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.08.2020р. відкрито провадження у справі № 908/1718/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), введено процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Ревункова Віталія Михайловича.

Повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет 04.08.2020р.

Концерн Міські теплові мережі звернувся до Господарського суду Запорізької області з заявою від 21.12.2020 року (вх. № 25402/08-08/20 від 23.12.2020) про визнання кредиторських вимог до боржника - ОСОБА_1 у розмірі 94 339,97грн., яка становить суму заборгованості за спожиту теплову енергію.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.02.2021р. у справі № 908/1718/20 у заяві Концерну Міські теплові мережі від 21.12.2020 року (вх. № 25402/08-08/20 від 23.12.2020) відмовлено.

Зазначена ухвала в частині відхилення кредиторських вимог Концерну Міські теплові мережі і є предметом апеляційного оскарження.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали Господарського суду Запорізької області від 23.02.2021 року, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

На час відкриття провадження у справі № 908/1718/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Частиною 2 Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Відповідно до ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

За ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Грошові вимоги Концерну Міські теплові мережі обгрунтовані наявністю в боржника заборгованості за спожиту теплову енергію по квартирі в АДРЕСА_2 , власником якої є боржник, у розмірі 94 339,97грн. за період з 01.01.2009р. по 01.12.2020р.

Відмовляючи у задоволенні заяви Концерну Міські теплові мережі з кредиторськими вимогами до боржника місцевий господарський суд виходив з того, що розрахунок боргу за період 01.01.2009 року - 01.12.2020 року, який наданий кредитором в обґрунтування заяви не є документальним доказом наявності заборгованості боржника перед Концерном Міські теплові мережі, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, як вище зазначалось, згідно з ч. 3 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви кредитора в обов`язковому порядку додаються документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

В силу ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Втім, кредитором в порушення вищенаведених норм чинного законодавства не подано разом з заявою з кредиторськими вимогами належних та допустимих доказів на підтвердження розміру заявлених вимог, зокрема актів наданих послуг, рахунків на оплату або інших документів, які-б надавали можливість перевірити обґрунтованість поданого кредитором розрахунку заборгованості боржника, виходячи з вартості послуг з теплопостачання відповідно до існуючих тарифів за весь період заборгованості та кількості спожитої теплової енергії відповідно до показників будинкового приладу обліку, а також площі, належної боржнику квартири.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги, споживач має право без додаткової оплати отримувати інформацію про проведені, зокрема, виконавцем комунальної послуги нарахування плати за житлово-комунальні послуги (з розподілом за періодами та видами нарахувань).

Отже, оскільки поданий кредитором розрахунок суми позову містить лише період та суму боргу він не може бути належним та допустимим доказом наявності в боржника заборгованості перед Концерном Міські теплові мережі у сумі 94 339,97грн., як і подані кредитором копії Акту приймання в експлуатацію приладу обліку теплової енергії, Актів періодичної перевірки приладів обліку теплової енергії та Актів обстеження теплового вузла та приладів обліку, які не встановлюють вартості та кількості спожитої боржником теплової енергії.

При цьому, колегія суддів враховує, що боржник заперечує проти розміру заявленої Концерном Міські теплові мережі суми заборгованості за спожиту теплову енергію, а зазначення ним в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи інформації про наявність боргу перед Концерном Міські теплові мережі у сумі 91 226,12грн. не свідчить про визнання ним цього боргу та не звільняє кредитора від обов`язку доведення обґрунтованості заявлених кредиторських вимог.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про відсутність документального підтвердження обгрунтованості кредиторських вимог Концерну Міські теплові мережі та необхідність відмови у їх визнанні, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, отже оскаржувана ухвала відповідає нормам матеріального і процесуального права, тому підстави передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду Запорізької області від 23.02.2021р. у даній справі відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 6306,00грн. слід покласти на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 231, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Концерну Міські теплові мережі на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.02.2021р. у справі № 908/1718/20 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.02.2021р. у справі № 908/1718/20 залишити без змін.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги покласти на Концерн Міські теплові мережі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 22.07.2021 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя Л.М. Білецька