ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2021 р. Справа№ 911/108/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Суліма В.В.

представники сторін не викликались,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД"

на рішення господарського суду Київської області від 11.03.2021 р. (повний текст складено 15.04.2021 р.)

у справі № 911/108/21 (суддя - Кошик А.Ю.)

за позовом державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до товариства з обмеженою відповідальністю "БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД"

про стягнення 3 384, 00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство (далі - ДП) "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" звернулося до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД" про стягнення 3 384,00 грн.

В обґрунтування підстав примусового стягнення з відповідача вказаної суми позивач зазначав, що відповідачем не виконані умови договору № 80.1-14/1-29 від 09.09.2014 р. і не внесено на рахунок Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" передбачених договором платежів на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг у період за квітень-травень 2020 р. Вказуючи, що право на отримання платежів належить Державному підприємству, останнє просило стягнути 3 218, 17 грн. боргута нараховані за прострочення виконання грошового зобов`язання інфляційні втрати у розмірі 31, 94 грн., 3% річних у розмірі 25, 91 грн. та пеню у сумі 107, 98 грн.

Рішенням господарського суду Київської області 11.03.2021 р. у справі № 911/108/21 позов задоволено. Стягнуто з ТОВ "БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД" на користь на користь ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" 3 218,17 грн. боргу, 107,98 грн. пені, 25,91 грн. 3 % річних, 31,94 грн. інфляційних втрат та 2 102,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Наводячи підстави скасування оскаржуваного рішення, апелянт зазначав, що відмовляючись від підписання актів з ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" і не сплачуючи передбачених договором платежів відповідач, як орендар приміщення, діяв правомірно, оскільки у період з 17.03.2020 р. мав обмежений доступ до користування орендованим майном, а постачання теплової енергії у приміщення, яке ним орендується, фактично не здійснювалось.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2021 р. апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2021 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А., відкрито апеляційне провадження без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

07.06.2021 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, 11.06.2014 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» (орендар, відповідач) укладено договір оренди № 1581 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності (далі - договір оренди).

Відповідно до п. 1.1 договору оренди, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування майно - частину приміщення № 3.2.60, на третьому поверсі пасажирського терміналу «D» (інв. 47578), загальною площею 244,6 кв. м.

Згідно із п. 5.10 договору оренди, орендар зобов`язаний своєчасно здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна, шляхом компенсації комунальних послуг та податку на землю або укладення цивільно-правових угод із постачальниками послуг. Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі компенсувати витрати на утримання майна за переліком всіх видів послуг та згідно діючих тарифів, в тому числі податку на землю. При цьому, витрати на утримання майна компенсуються залежно від наявності, кількості, потужності, часу роботи електроприладів, систем тепло- і водопостачання, каналізації за спеціальними рахунками, а в неподільній частині - пропорційно розміру займаної орендарем площі майна на підставі тарифів та розрахункових документів, наданих орендареві.

Відповідно до п. 5.18 договору оренди, орендар зобов`язується на наступний робочий день, що слідує за днем підписання договору, звернутися до балансоутримувача для отримання проекту договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Згідно з п.7.1 договору оренди, орендодавець зобов`язується передати орендарю за участю балансоутримувача в оренду майно згідно з договором за актом приймання-передавання майна.

Договір оренди укладено строком на 10 років, з 11.06.2014 року до 10.06.2024 року включно (пункт 10.1 договору оренди).

Договором від 27.12.2018 року внесено зміни до договору оренди № 1581 від 11.06.2014 року та продовжено термін дії договору до 20.06.2024 року.

Складеним між орендарем та орендодавцем 01.07.2014 року актом приймання-передавання підтверджується виконання орендодавцем зобов`язань з передачі у користування орендарю (відповідачу у справі) за договором оренди частини приміщення № 3.2.60 , розміщеного на третьому поверсі пасажирського терміналу «D» (інв. 47578), загальною площею 244, 6 кв.м., місцезнаходженням за адресою: 08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль». Вказаний акт погоджений з балансоутримувачем Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

09.09.2014 року між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (позивач) та відповідачем укладено договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 80.1-14/1-29 (далі - договір про відшкодування).

Підпунктом 1.1.1 пункту 1.1 договору про відшкодування встановлено, що балансоутримувач надає, а орендар отримує послуги, вказані в таблиці № 1 (п. 1 - п. 5) цього договору, а саме: забезпечення теплом (теплова енергія), забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці, використання води для прибирання орендованого майна самостійно орендарем, прибирання (сміттєзбірника) та вивезення твердих побутових відходів, сплата за які визначається від обсягу наданих послуг в місяць з урахуванням встановленої оплати зг одиницю вимірювання щодо кожюго виду послуг.

Також, п. 5 табл. № 1 передбачено, що балансоутримувач надає, а орендар отримує послуги з підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування, щомісячна плата за які встановлена в розмірі 18% від чистого доходу, отриманого від діяльності на орендованій площі, за мінусом орендної плати (без ПДВ), де чистим доходом орендаря є виручка від продажу товарів в орендованому Майні (чистий дохід підтверджується довідкою про доходи за звітний місяць).

Відповідно до п. 2.2.3 договору про відшкодування орендар зобов`язується щомісяця з 12 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії балансоутримувача рахунок, акт приймання-здачі виконаних послуг та раз в рік - рахунок на оплату земельного податку згідно пункту 1.1.3 договору. Сплата рахунку здійснюється орендарем до 20 числа того ж місяця. Підписаний акт приймання-здачі виконаних послуг орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію балансоутримувача протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти робочих днів акт приймання-здачі виконаних послуг не буде повернутий балансоутримувачу та не надана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним сторонами.

Пунктом 6.1 договору про відшкодування встановлено, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 10.06.2024 року.

Відповідно до умов договору про відшкодування витрат позивач сформовано для оплати відповідачем:

- рахунок-фактуру № 897/464 від 30.04.2020 року за надані послуги (забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці одного працівника, вода, використанна для прибирання, прибирання та вивезення ТПВ, постачання теплової енергії) за квітень 2020 року на суму 1 804,09 грн. (з ПДВ) та акт приймання-здачі виконаних послуг від 30.04.2020 року на суму 1 804,09 грн. (з ПДВ);

- рахунок-фактуру № 897/602 від 31.05.2020 року за надані послуги (забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці одного працівника, вода, використання для прибирання) на суму 1 414,08 грн. (з ПДВ) та акт приймання-здачі виконаних послуг від 31.05.2020 року на суму 1 414,08 грн. (з ПДВ), які відповідно до пп. 2.2.3 договору про відшкодування витрат були отримані відповідачем в бухгалтерії балансоутримувача.

Рахунки-фактури та акти приймання-виконання наданих послуг отримані відповідачем 13.05.2020 року та 09.06.2020 року, що підтверджується реєстрами виданих/отриманих оригіналів документів за період надання послуг.

Утім, 21.05.2020 року до ДП МА «Бориспіль» надійшла датована 18.05.2020 року за №265 письмова відмова орендаря від підписання акту приймання-здачі виконаних послуг за договором.

15.06.2020 року до ДП МА «Бориспіль» надійшла відмова відповідача від 12.06.2020 року № 308 від підписання акту приймання-здачі виконаних послуг від 31.05.2020 року за договором.

Відмову від підписання актів з ДП МА «Бориспіль» орендар умотивовував тим, що не міг користуватися орендованим майном у період з 13.03.2020 року у зв`язку з припиненням діяльності пасажирського терміналу «D» на час карантинних заходів, а тому звільняється від обов`язку нести витрати по утриманню орендованого майна та сплачувати передбачені договором платежі по відшкодуванню витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна. При цьому, у відзиві апелянт додатково зазначав, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямованого на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 287-р від 14.03.2020 року, з 17.03.2020 року були тимчасово закриті пункти пропуску через державний кордон для міжнародного пасажирського повітряного сполучення, яке було відновлено лише з 12.06.2020 року. При цьому, обслуговування чартерних рейсів було переведено з терміналу «D» до терміналу «F».

Місцевий господарський суд відхилив такі доводи відповідача за неспроможністю.

З таким висновком місцевого господарського суду погоджується також суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

В силу положень статті 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) у найм та їх повернення наймачем з найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З моменту підписання акту, відповідно, починається обчислення строку договору найму, або припиняється його дія.

Судом першої та апеляційної інстанції установлено, що орендоване приміщення перебувало у користуванні відповідача на умовах оренди і продовжує перебувати на вказаних умовах на час вирішення спору, адже договір оренди не припинено, об`єкт оренди орендодавцю не був повернутий, акт про повернення не складений.

Договір між ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та відповідачем про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг не розірваний, тож зобов`язання за ним не припинені.

Один із базових принципів договірних відносин закріплено у ст. 525 ЦКУ: одностороння відмова від зобов`язання чи одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 4 частини 3 розділу П Прикінцеві положення Закону України від 17 березня 2020 № 530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (COVID-19)» на час дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Таким чином орендар , як боржник у зобов`язанні, не звільняється від обов`язку з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та відшкодування витрат на комунальні послуги.

За змістом пункту 1.3 договору сторонами узгоджено, що сплата за споживання теплової енергії, за водопостачання, за прибирання та вивезення твердих побутових відходів, здійснюється орендарем з 01.07.2014 (дата підписання сторонами актів приймання-передачі орендованого майна до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності №1581, і відбувається до дати фактичного повернення майна, що фіксується сторонами в актах приймання-передачі орендованого майна.

Тож при відсутності доказів внесення змін до договору між позивачем та відповідачем, місцевий господарський суд правильно установив, що відповідач має відшкодовувати позивачу витрати відповідно до умов п.2.2.3 договору наступним чином: вартість наданих комунальних послуг за квітень 2020 року - не пізніше 20.05.2020 року, за травень - не пізніше 20.06.2020 року.

Посилання відповідача як на підставу звільнення його від виконання договору з позивачем на умови Додаткового договору, укладеного 16.01.2021 між ним та орендодавцем, є помилковими і не заслуговують на увагу, адже договір є обов`язковим для виконання лише для сторін, які його уклали, тим більше, що за умовами Додаткового договору зупинено виконання орендарем пунктів 3.6., 5.3, 8.4 договору оренди в період з 18.03.2020 року по 14.06.2020 року. Вказані пункти установлюють обов`язки орендаря сплачувати орендну плату та право орендодавця відмовлятися від договору оренди у разі невнесення орендної плати орендарем.

В силу ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

З огляду на встановлене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що доводи позивача про невиконання відповідачем грошових зобов`язань, розмір яких документально підтверджений, відповідачем не спростовано, а тому позов в частині вимог про стягнення основного боргу у розмірі 3 218, 17 грн. є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, апеляційний господарський суд встановив, що нараховані позивачем 25, 91 грн. 3 % річних та 31, 94 грн. інфляційних втрат є такими, що ґрунтуються на умовах договору та нормах законодавства України.

Утім, заявлені позовні вимоги щодо стягнення пені у розмірі 107,98 грн. за прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань за договором щодо своєчасної оплати суми боргу, колегія суддів вважає такими, що не підлягали задоволенню в силу пункту 4 частини 3 розділу П Прикінцеві положення Закону України від 17 березня 2020 № 530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (COVID-19)» .

Таким чином рішення суду першої інстанції у частині стягнення з відповідача пені у розмірі 107,98 грн. підлягає скасуванню з прийняттям у цій частині нового рішення - про відмову у задоволенні позову.

Інші, викладені в апеляційній скарзі доводи, фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

За таких обставин справи апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення - частковому скасуванню.

В силу частини 4 статті 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД" на рішення господарського суду Київської області від 11.03.2021 р. у справі № 911/108/21 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Київської області від 11.03.2021 р. у справі № 911/108/21 скасувати частково.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

"Позовні вимоги державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД" (08343, Київська обл., Бориспільський район, с. Мартусівка, вул. Мойсеєва, 70; ) на користь державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська обл., Бориспільський район, с. Гора, вул.. Бориспіль-7; ) 3 218, 17 грн. боргу, 25, 91 грн. 3% річних, 31, 94 грн. інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору за подання позову у сумі 2 034, 95 грн.

В решті позову відмовити".

Стягнути з державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська обл., Бориспільський район, с. Гора, вул.. Бориспіль-7; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД" (08343, Київська обл., Бориспільський район, с. Мартусівка, вул. Мойсеєва, 70; ) 100, 58 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

Матеріали справи № 911/108/21 повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Є.Ю. Пономаренко

В.В. Сулім