ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/158/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичі А.Й.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар Агро", с. Кобижча Бобровицького району Чернігівської області
до Фізичної особи-підприємця Широкопояс Світлани Сергіївни, м. Харків
про та зустрічним позовом до про стягнення 409 284,10 грн. Фізичної особи-підприємця Широкопояс Світлани Сергіївни, м. Харків Товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар Агро", с. Кобижча Бобровицького району Чернігівської області стягнення 298 867,27 грн.
за участю представників:

позивача за первісним позовом Криницького В.М., посв. № 001307 від 15.06.2018;

відповідача за первісним позовом Маленка Ю.А., довіреність № б/н від 03.02.2020,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оскар Агро" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Широкопояс Світлани Сергіївни про стягнення безпідставно отриманих коштів у сумі 409 284,10 грн. Судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 6 139,27 грн., позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що відповідач отримав від позивача кошти в сумі 409 284,10 грн. за відсутності правової підстави.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/158/20 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

19.02.2020 року відповідач за первісним позовом подав клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, яке ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.02.2020 року було задоволено; підготовче засідання призначено на 10.03.2020 року на 12:30 год.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.03.2020 року підготовче засідання відкладено до 23.03.2020 рок на 12:30 год.

16.03.2020 року Фізична особа-підприємець Широкопояс Світлана Сергіївна подала відзив (вх.№ 6726) разом із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар Агро" про стягнення заборгованості в сумі 182 239,55 грн., пені в сумі 97 593,30 грн. та процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 19 034,42 грн. (вх.№ 6741 від 16.03.2019 року). Позовні вимог обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем за зустрічним позовом зобов`язань за договором поставки обладнання № 110419/1 від 11.04.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.03.2020 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов Фізичної особи-підприємця Широкопояс Світлани Сергіївни.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.03.2020 року, з метою дотримання постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211, суд відклав розгляд справи № 922/158/20.

27.04.2020 року відповідач за зустрічним позовом подав відзив на зустрічний позов (вх.№), в якому проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечував, посилаючись на відсутність договірних відносин між сторонами. Відповідач за зустрічним позовом також зазначив, що подані позивачем за зустрічним позовом документи, а саме договір та видаткові накладні є підробленими.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.04.2020 року, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, призначено підготовче засідання на 12.05.2020 року на 12:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.05.2020 року підготовче засідання відкладено на 10.06.2020 рок на 12:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.06.2020 року підготовче засідання відкладено на 01.07.2020 року на 10:30 год.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.07.2020 року призначено у справі судову технічну експертизу документів, провадження у справі зупинено. Перед експертом поставлені наступні питання:

- чи виконано підпис у той час, яким датований кожний із документів, а саме: договір на поставку обладнання № 110419/1 від 11.04.2019 року, видаткові накладні № 284, 285, 286 від 07.06.2019 року, й гарантійний лист про своєчасну оплату, вих. № 15/04/19 від 15.04.2019 року?

- чи нанесений відтиск печатки у той час, яким датований кожний із документів, а саме: договір на поставку обладнання № 110419/1 від 11.04.2019 року, видаткові накладні № 284, 285, 286 від 07.06.2019 року, й гарантійний лист про своєчасну оплату, вих. № 15/04/19 від 15.04.2019 року?

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.09.2020 року провадження у справі № 922/158/20 поновлено, продовжено строк проведення підготовчого провадження до 23.10.2020 року, призначено підготовче засідання для розгляду клопотання судових експертів на 06.10.2020 року о 11:45.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.10.2020 року підготовче засідання відкладено на 20.10.2020 року на 10:15 год.

15.10.2020 року позивач за первісним позовом подав клопотання (вх.№ 24053), в якому просив змінити питання перед експертом та поставити питання наступного змісту:

- чи виготовлено надані документи, а саме: оригінал договору на поставку обладнання № 110419/1 від 11.04.2019 року, та оригінали видаткових накладних № 284, 285, 286 від 07.06.2019 року, та оригінал гарантійного листа про своєчасну оплату, вих. № 15/04/19 від 15.04.2019 року - шляхом монтажу за допомогою комп`ютерної або копіювально-розмножувальної техніки?

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.10.2020 року змінено питання, поставлені судом перед експертами для проведення судової технічної експертизи, призначеної у справі № 922/158/20.

Матеріали справи направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для продовження проведення судової експертизи, провадження у справі 922/158/20 зупинено на час проведення експертизи.

15.12.2020 року матеріали справи 922/158/20 разом із повідомленням експерта про неможливість надання висновку надійшли на адресу Господарського суду Харківської області.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.12.2020 року провадження у справі поновлено, підготовче засідання призначено на 28.12.2020 року на 10:15 год.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.12.2020 року призначено у справі судову технічну експертизу документів.

11.06.2021 року матеріали справи 922/158/20 разом із висновком експерта надійшли на адресу господарського суду Харківської області.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.06.2020 року провадження у справі поновлено, підготовче засідання призначено на 22.06.2021 року на 12:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.06.2021 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.07.2021 року на 10:30 год.

22.06.2021 року позивач за первісним позовом подав клопотання про призначення технічної експертизи документів (вх.№14637), в якому просить призначити технічну експертизу документів та поставити експерту наступні питання:

- чи виконано підпис у той час, яким датований кожний із документів, а саме: договір на поставку обладнання № 110419/1 від 11.04.2019 року, видаткові накладні № 284, 285, 286 від 07.06.2019 року, й гарантійний лист про своєчасну оплату, вих. № 15/04/19 від 15.04.2019 року?

- чи нанесений відтиск печатки у той час, яким датований кожний із документів, а саме: договір на поставку обладнання № 110419/1 від 11.04.2019 року, видаткові накладні № 284, 285, 286 від 07.06.2019 року, й гарантійний лист про своєчасну оплату, вих. № 15/04/19 від 15.04.2019 року?

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні 13.07.2021 року підтримав первісний позов, просив задовольнити первісні позовні вимоги у повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечував.

Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні 13.07.2021 року проти задоволення первісного позову заперечував, зустрічний позов просив задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши клопотання позивача за первісним позовом про призначення технічної експертизи (вх.№14637), суд зазначає таке.

За приписами ст. 182 Господарського процесуального кодексу України суд може вирішити питання про призначення експертизи та залучення необхідних доказів до матеріалів справи лише на стадії підготовчого провадження.

Таким чином, нормами ГПК України передбачено можливість призначення експертизи та залучення необхідних доказів до матеріалів справи лише на стадії підготовчого провадження, водночас, як вже було зазначено, суд ухвалою від 22.06.2021 року закінчив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті.

Враховуючи викладене, на цій стадії розгляду справи (розгляд справи по суті) суд позбавлений можливості призначити проведення судової експертизи.

Окрім цього, як убачається з матеріалів справи, суд, за клопотаннями позивача за первісним позовом, вже двічі призначав у даній справі технічну експертизу документів. При цьому, в ухвалі від 01.07.2020 року перед експертами вже ставилися питання, які запропоновані позивачем за первісним позовом в клопотанні (вх.№14637 від 22.06.2021 року). Водночас вказана експертиза так і не була проведена, у зв`язку з відсутністю оплати з боку позивача за первісним позовом (том 2, а.с. 137).

Разом з тим, згідно з п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом.

Суд враховує, що з моменту відкриття провадження у даній справі минуло вже більше півтора роки, а у разі призначення експертизи строк розгляду справи ще збільшиться на невизначений строк, що потягне за собою порушення прав іншої сторони спору на розгляд справи протягом розумного строку.

Враховуючи викладене вище, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача за первісним позовом про призначення технічної експертизи документів (вх.№14637).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані ними докази, суд установив такі обставини.

11.04.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оскар Агро" (Покупець, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) та Фізичною особою-підприємцем Широкопояс Світланою Сергіївною (Постачальник, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) укладено договір на поставку обладнання №110419/1 (надалі - Договір) (том 1, а.с. 91-93).

Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору Постачальник зобов`язався поставити і передати у власність Покупця товар (надалі - обладнання), а Покупець зобов`язався прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного Договору.

Предметом поставки є товар, зазначений в Додатку №1 до Договору №110419/1, який є невід`ємною частиною договору (п. 1.2. Договору).

Ціна цього Договору включає вартість обладнання, що визначена сторонами у національній валюті України, вказана у специфікації та складає 591 523,65 грн., ПДВ не передбачено (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 4.2. Договору Покупець здійснює оплату за обладнання, протягом 10 (десяти) днів з моменту підписання видаткової накладної. За погодженням сторін оплата вартості товару можлива шляхом здійснення передплати.

ТОВ "Оскар Агро" протягом періоду з 18.04.2019 року по 02.05.2019 року здійснило передплату за обладнання на загальну суму 409 284,10 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (том 1, а.с. 8-15).

Згідно з п. 5.2. Договору приймання-передача обладнання проводиться уповноваженими представниками сторін і оформлюється шляхом підписання накладних про приймання-передачу обладнання.

На виконання умов Договору, Постачальник протягом періоду з 26.04.2019 року по 07.06.2019 року поставив Покупцю обладнання на 591 523,65 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними (том 1, а.с. 68 - 77, 96 - 98).

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що Покупець поставлений товар не оплатив у повному обсязі, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість в розмірі 182 239,55 грн.

Такі обставини, на думку позивача за зустрічним позовом, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Водночас позивач за первісним позовом зазначає, що жодних договорів з відповідачем за первісним позовом не укладалось, у зв`язку з чим перераховані кошти в сумі 409 284,10 грн. є такими, що набуті відповідачем за первісним позовом за відсутності правової підстави, а тому підлягають поверненню.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Так, предметом первісного позову у даній справі є стягнення безпідставно набутого майна (коштів) в сумі 409 284,10 грн.

Суд наголошує, що інститут безпідставного набутого майна передбачено статтею 1212 Цивільного кодексу України. Зокрема, згідно із зазначеною статтею особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Суд установив, що між сторонами укладено договір на поставку обладнання №110419/1 від 11.04.2019 року, що унеможливлює застосування до спірних відносин між сторонами вказаної вище норми, адже між сторонами існували договірні зобов`язання, на виконання яких позивач і сплатив оспорювану суму грошей.

Аналогічна правова позиція неодноразово висвітлювалась Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у справах №№ 910/9072/17 та 910/1238/17. Так, Верховний Суд зазначив, що оскільки між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути як невикористаний аванс, набуті відповідачем за наявності правової підстави, їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України.

Щодо тверджень позивача за первісним позовом про підроблення Договору з додатком та видаткових накладних до нього, суд зазначає наступне.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, у даному спорі позивач за первісним позовом має підтвердити відсутність договірних відносин між сторонами, подавши відповідні докази, а відповідач за первісним позовом у разі подання позивачем таких доказів має їх спростувати.

Відповідачем за первісним позовом подано оригінали: договору на поставку обладнання №110419/1 від 11.04.2019 року з додатком, видаткових накладних від 07.06.2019 року та гарантійного листа від 15.04.2019 року (том 2, а.с. 42-49), на яких міститься підпис Борейка А.М.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебував на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар Агро" з 23.08.2018 року по 19.06.2019 року, отже, на момент підписання спірних документів, він мав необхідний обсяг повноважень. Факт підписання документів саме ОСОБА_1 , визнається останнім в його заяві свідка (том 1, а.с. 44).

Крім того, у зв`язку з твердженнями позивача за первісним про підроблення вказаних вище документів, була призначена судова експертиза.

У висновку судового експерта від 19.04.2021 року за результатами проведення судово-технічної експертизи № 813, зазначено, що монтаж за допомогою комп`ютерної або копіювально-розмножувальної техніки при виготовлені наданих на дослідження договору на поставку обладнання № 110419/1 від 11.04.2019 року, видаткових накладних № 284, 285, 286 від 07.06.2019 року та гарантійного листа про своєчасну оплату вих. № 15/04/19 від 15.04.2019 року не застосовувався.

Відповідно до ч.1 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством (ч. 6 вказаної статті).

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (ч. 7 вказаної статті).

Дослідивши висновок судового експерта від 19.04.2021 року, суд доходить висновку про те, що експертне дослідження проведено кваліфікованим експертом з дотриманням приписів Закону України "Про судову експертизу" та ст. 98 ГПК України, висновки експертів належним чином мотивовані, обґрунтовані та узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Враховуючи викладене, суд визнає доведеним той факт, що договір на поставку обладнання № 110419/1 від 11.04.2019 року, видаткові накладні № 284, 285, 286 від 07.06.2019 року та гарантійний лист про своєчасну оплату вих. № 15/04/19 від 15.04.2019 року виконані без допомоги комп`ютерної технічки, тобто є оригіналами.

За таких обставин, враховуючи наявність договірних відносин між сторонами, суд відмовляє у задоволенні первісного позову.

Щодо вимог зустрічного позову, суд зазначає таке.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

За приписами ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, матеріали справи підтверджують те, що відповідач за зустрічним позовом (покупець) в рамках укладеного між сторонами Договору отримав від позивача за зустрічним позовом обладнання на загальну суму 591 523,65 грн.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 4.2. Договору Покупець здійснює оплату за обладнання, протягом 10 (десяти) днів з моменту підписання видаткової накладної. За погодженням сторін оплата вартості товару можлива шляхом здійснення передплати.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Проте, відповідач за отриманий товар за видатковими накладними від 07.06.2019 року на загальну суму 182 239,55 грн. не розрахувався, внаслідок чого його заборгованість склала 182 239,55 грн. грн.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та відсутність доказів на підтвердження сплати відповідачем за зустрічним позовом суми боргу в сумі 182 239,55 грн., суд визнає вимогу позивача за зустрічним позовом про стягнення з відповідача за зустрічним позовом 182 239,55 грн. заборгованості належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач за зустрічним позовом просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом пеню в сумі 97 593,30 грн. та проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 19 034,42 грн.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В частині 1 ст. 548 ЦК України закріплено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 7.2. Договору у разі прострочення Покупцем строків оплати вартості обладнання, передбачених даним Договором, останній сплачує на користь Замовника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості обладнання за договором за кожен день прострочення.

Суд наголошує, що пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов`язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пеня за порушення грошового зобов`язання обчислюється лише у відсотках до суми простроченого платежу (п. 2.8. постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Оскільки відповідач за зустрічним позовом прострочив оплату обладнання на суму 182 239,55 грн., нарахування позивачем за зустрічним позовом пені на загальну вартість поставленого обладнання в сумі 591 523,65 грн. є неправомірними.

Окрім цього, за змістом статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з частиною 3 статті 254 цього Кодексу строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (частина 5 статті 254 Цивільного кодексу України).

Оскільки останній строк оплати обладнання за видатковими накладними від 07.06.2019 року припадає на 17.06.2019 року, який був святковим днем, то останнім днем для оплати є 18.06.2019 року, а отже прострочення відповідача за зустрічним позовом виникає з 19.06.2019 року.

Перевіривши розрахунок позивача за зустрічним позовом, суд зазначає, що вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню за період з 19.06.2019 року по 17.12.2019 року в сумі 29 892,28 грн.

Щодо вимоги про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 19 034,42 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

В п. 6.2. постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" роз`яснено, що підставами для застосування до правовідносин сторін статті 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством (наприклад, статтями 1048, 1054, 1061 ЦК України).

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами спірним договором не встановлений.

Суд звертає увагу, що статтею 231 Господарського кодексу України не врегульовано відносини щодо поставки товару, а визначено розмір штрафних санкцій. Разом з тим, згідно з роз`ясненнями за п. 6.1. та п. 6.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду від 17.12.2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" передбачені ст. 536 Цивільного кодексу України проценти не є штрафними санкціями. Відповідно, за відсутності визначення договором розміру процентів за користування чужими грошовими коштами, визначення розміру таких процентів, у порядку, що встановлений законом для визначення розміру штрафних санкцій, не має під собою достатніх правових підстав.

На підставі наведених правових норм позовні вимоги про стягнення з відповідача за зустрічним позовом процентів за користування чужими грошовими коштами у сумі 19 034,42 грн. не підлягають задоволенню.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що зустрічний позовом підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача за зустрічним позовом витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених зустрічних позовних вимог.

Також, позивач за зустрічним позовом просить відшкодувати суд витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Так, відповідно до частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з статтею 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

За приписами ч.1 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).

Частиною 8 ст.129 ГПК України, передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд також враховує правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі №372/1010/16-ц, де зазначено наступне.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Представником позивача за зустрічним позовом в підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: копію угоди про надання правової допомоги від 10.02.2020 року, копію квитанції від 28.02.2020 року на суму 15 000,00 грн. та копію додаткової угоди від 28.02.2020 року до угоди про надання правової допомоги від 10.02.2020 року.

Дослідивши надані позивачем за зустрічним позовом документи, суд вважає їх недостатніми для підтвердження вартості отриманих позивачем за зустрічним позовом послуг професійного адвоката.

Так, позивачем за зустрічним позовом не надано акту виконаних робіт, хоча додатковою угодою від 28.02.2020 року до угоди про надання правової допомоги (п.3) передбачено складання відповідного акту.

Крім того, позивачем за зустрічним позовом не надано детального розрахунку, наданих адвокатом послуг, що позбавляє суд можливості перевірити співрозмірність витрат позивача зустрічним позовом, їх необхідність та невідворотність.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача зустрічним позовом 15 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі ст.ст. 6, 11, 525, 530, 536, 626, 712, 1212, ч. 3 ст. 509, ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 629, ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174 Господарського кодексу України, керуючись статтями 73-74, 76-80, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного позову відмовити.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар Агро" (адреса: вул. Трипільська, 57, с. Кобижча, Бобровицький район, Чернігівська область, 17411, ) на користь Фізичної особи-підприємця Широкопояс Світлани Сергіївни (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) заборгованість в сумі 182239,55 грн., пеню в сумі 29892,28 грн. та судовий збір у сумі 3181,98 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили, відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду в установленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.07.2021 року.

Суддя О.В. Смірнова