ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"22" липня 2021 р. Справа № 902/1219/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

судді Крейбух О.Г.

судді Савченко Г.І.

дослідивши матеріали апеляційної скарги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця на рішення Господарського суду Вінницької області, ухвалене 01.04.2021 суддею Маслієм І.В. у м. Вінниця (повний текст рішення складено 08.04.2021) у справі № 902/1219/20

за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго"

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця

про стягнення 516419,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця на рішення Господарського суду Вінницької області від 01.04.2021 у справі № 902/1219/20 залишено без руху; надано скаржнику 10 - денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для звернення до суду з заявою про поновлення строку із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження; роз`яснено скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається останньому.

20.07.2021 на адресу суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2021.

Дослідивши заяву про усунення недоліків та викладені в ній доводи, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

З аналізу статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Питання поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано нормами статті 119 Господарського процесуального кодексу України, згідно з частиною 1 якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З правового контексту наведеної норми слідує, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню. Відтак, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

У розумінні статті 86 ГПК України питання про поважність причин пропуску процесуального строку вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За змістом ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 261 цього Кодексу.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції було ухвалене 01.04.2021 за участю представника скаржника Зільберта О.Є. Повний текст рішення складено 08.04.2021, надіслано на поштову адресу скаржника 08.04.2021, згідно проставленого на зворотньому аркуші рішення штампу місцевого господарського суду та оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 09.04.2021.

Повний текст оскаржуваного рішення відповідачем отримано 14.04.2021, однак апеляційна скарга надіслана до суду лише 14.06.2021, тобто із значним (більше двох місяців) пропуском строку.

В апеляційній скарзі відповідач зазначив про те, що його представник ОСОБА_1 , який безпосередньо приймав участь у даній справі, у період з 05.04.2021 по 05.05.2021 перебував на лікарняному у зв`язку із захворюванням Covid-19, відтак, апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду не могла бути подана вчасно.

На підтвердження вказаного до апеляційної скарги долучено Довідку про тимчасову непрацездатність від 05.04.2021 № 2170, Листок непрацездатності від 29.04.2021 № 171859 та Довідку про тимчасову непрацездатність від 30.04.2021.

При цьому, причини неможливості подання скарги в найкоротші строки з 05.05.2021 по 14.06.2021 скаржником не було зазначено.

З огляду на вказане, апеляційним господарським судом було визнано неповажними причини пропуску строку на оскарження рішення суду першої інстанції та ухвалою про залишення без руху від 29.06.2021 надано скаржнику строк для звернення до суду з заявою про поновлення строку із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Обґрунтовуючи доводи заяви про усунення недоліків апеляційної скарги, відповідач вказує про те, що у період з жовтня 2020 року по травень 2021 року з КЕВ м. Вінниця 2 юрисконсульта з 5 штатних одиниць у відповідності до штатного розпису звільнилось, а 1 юристка на момент прийняття оскаржуваного рішення та по даний час перебуває у декретній відпустці. Впродовж строку на апеляційне оскарження, юрисконсульт Зільберт О.Є., який представляв інтереси відповідача у суді першої інстанції, вів договірну та претензійну роботу з позивачем і до пред`явлення позову, готував відзив та інші процесуальні документи, перебував на лікарняному у зв`язку із захворюванням на Covid-19. Юрисконсульт Єзерська О.С. також перебувала на лікарняному з 26.04.2021 по 05.05.2021. Окрім того зазначає, що у період з 24.04.2021 по 20.05.2021 року в КЕВ м. Вінниця були відсутні кошторисні призначення по КЕКВ 2800, для проведення сплати судового збору, що підтверджується довідкою № 537/2314 від 05.07.2021. Поряд з цим, скаржник зазначає, що юрисконсульт Зільберт О.Є., після одужання від Covid-19, отримав ускладнення у вигляді нервового розладу, який зменшує працездатність та уповільнює роботу у цілому. Окрім того, у період з 31.05.2021 по 04.06.2021 ОСОБА_1 знову перебував на лікарняному. Також скаржник посилається на принцип рівності сторін у даній справі з огляду на те, що судом першої інстанції, у зв`язку із захворюванням представника позивача, ухвалою від 03.02.2021 було продовжено строк підготовчого провадження у даній справі та відкладено підготовче засідання.

Колегією суддів такі доводи не приймаються до уваги з огляду на те, що жодних доказів в обгрунтування неможливості подання скарги юрисконсультами відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 05.05.2021 по 14.06.2021 до заяви не додано. Також не додано доказів на підтвердження того, що юрисконсульт ОСОБА_1 , після одужання від Covid-19, отримав ускладнення у вигляді нервового розладу, що перешкодило останньому подати апеляційну скаргу на оскаржуване рішення.

Стосовно доводів заявника про відсутність кошторисних призначення по КЕКВ 2800 для проведення сплати судового збору, колегією суддів такі доводи також розцінюються критично, оскільки внутрішні процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів не може бути визнано поважними причинами пропуску процесуального строку (аналогічний висновок стосовно державних органів викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 31.07.2018 у справі № 804/5200/17 та від 02.11.2018 у справі № 817/1371/17, від 11.11.2020 у справі № 826/14872/17 тощо.).

Посилання скаржника на принцип рівності сторін у даній справі колегією суддів не береться до уваги, оскільки ототожнення скаржником такої процесуальної дії суду, як поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення та відкриття апеляційного провадження у справі із продовженням строку підготовчого провадження та відкладення розгляду справи є необґрунтованим та некоректним, оскільки вказані процесуальні дії є різними за своєю правовою природою.

Частиною 1 статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відтак, статтею 119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити, чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з урахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Враховуючи викладене, судова колегія визнає неповажними зазначені скаржником в клопотанні про усунення недоліків підстави для поновлення строку на оскарження рішення Господарського суду Вінницької області від 01.04.2021 у справі № 902/1219/20.

Згідно з частинами 3, 4 статті 260 ГПК України, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними, то судом виноситься ухвала про залишення апеляційної скарги без руху, при цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Беручи до уваги, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця на рішення Господарського суду Вінницької області від 01.04.2021 у справі № 902/1219/20 .

Враховуючи вищевикладене та керуючись статями 234, 256, 258, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця на рішення Господарського суду Вінницької області від 01.04.2021 у справі № 902/1219/20.

2. Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця на рішення Господарського суду Вінницької області від 01.04.2021 у справі № 902/1219/20 з доданими до неї матеріалами повернути скаржнику.

3. Справу № 902/1219/20 повернути Господарському суду Вінницької області.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та у строк відповідно до статей 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Савченко Г.І.