ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2021м. ДніпроСправа № 904/4629/21

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м.Київ

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпійський 2012", м.Дніпро

про стягнення інфляційних втрат, 3% річних та штрафних санкцій за неналежне виконання грошового зобов`язання в сумі 15 687,66 грн.

Суддя Красота О.І.

Без участі представників

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" звернулося до Господарського суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпійський 2012" і просить суд стягнути 10 437,10 грн. - пені, 3010,00 грн. - 3% річних, 2240,56 грн. - інфляційних витрат та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором №3462/18-ТЕ-4 постачання природного газу від 04.10.2018 в частині оплати спожитого газу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

07.07.2021 Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та в позові просив не нараховувати суму інфляційних витрат, 3 % річних та зменшити суму пені до 500,00 грн. з огляду на наступне.

На виконання умов Договору у період з жовтня 2018 по березень 2019 відповідно до актів приймання-передачі Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 249 393,92 грн. Оплата за спожитий у період з жовтня 2018 по березень 2019 природний газ на загальну суму 249 393,92 грн. Відповідачем здійснена в повному обсязі, при цьому період прострочення оплати є незначним.

Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. При цьому, джерелом надходження коштів на рахунок ОСББ, з яких фактично і проводиться сплата послуг є здійснення внесків співвласниками багатоквартирного будинку, фізичними особами, за отримані послуги.

Відповідно до статті 258 Цивільного кодексу України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).Згідно з п.9.3 Договору, строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 (п`ять) років.

При цьому, у спірних правовідносинах такими особами є фізичні особи співвласники багатоквартирного будинку, на яких не може бути покладено тягар сплати на користь Постачальника заявлених до стягнення вимог з пені, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення з оплати поставленого природного газу.

Таким чином, у разі задоволення вимог Позивача буде порушено права кінцевих платників за договором-фізичних осіб співвласників багатоквартирного будинку, адже їм доведеться розплачуватись за борги, що можуть виникнути внаслідок цього спору, а вони при цьому не підписували жодних договорів та не погоджували жодного збільшення позовної давності щодо своїх зобов`язань.

13.07.2021 Позивач подав відповідь на відзив в якій зазначив, що боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання за будь-яких обставин. Виконання умов Договору не ставиться в залежність від виконання будь-яких зобов`язань з боку третіх осіб, зокрема кінцевих споживачів, відсутності коштів на рахунках, або тієї обставини, що він фінансується за рахунок бюджетних коштів тощо.

Позивач заперечує проти зменшення пені, оскільки неприбутковість Відповідача, скрутне матеріальне становище та заборгованість кінцевих споживачів не є винятковою обставиною для зменшення розміру неустойки або уникнення відповідальності. Крім того, жодних правових підстав для відмови у стягненні інфляційних витрат та 3% річних Відповідач не наводить.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі-Позивач, Постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Олімпійський 2012" (далі-Відповідач, Споживач) укладено договір №3462/18-ТЕ-4 купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до п.1.1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві у 2018 природний газ, а Споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором,випростовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п.2.1 Договору Постачальник передає Споживачу з 01.10.2018 по 17.10.2018 (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 0,1 тис.куб.метрів.

Право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі (п. 3.1 Договору).

Згідно з пунктом 6.1 Договору (в редакції додаткової угоди №4 до Договору від 26.11.2018), Оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця постачання природного газу,

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Сторони погодили, що з урахуванням пункту 10.3 цього договору підписання споживачем будь-яких договорів (або інших документів) про організацію взаєморозрахунків з різниці в тарифах відповідно до механізму, затвердженого поставною Кабінету Міністрів України (до01.01.2019 відповідно до постанови КМУ від 14.02.18 №110), а також підписання Споживачем будь-яких документів актів, розрахунків, протоколів тощо) щодо нарахованих (оформлених) та не профінансованих пільг житлових субсидій населенню згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою КМУ від 04.03.2002 №256, не змінює строків та умов розрахунків за цим Договором.

Відповідно до умов Договору за актами прийому-передачі газу у 2018 році Позивач здійснив на користь Відповідача подачу та безперервне транспортування природного газу на загальну суму 249 393,92 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (а.с.50-55).

Позивач на адресу Відповідача направив Претензію про оплату заборгованості (а.с.56-59).

Як вбачається з матеріалів справи, за отриманий природний газ Відповідач розрахувався повністю, однак з порушенням встановленого для оплати строку, що і стало підставою нарахування пені, інфляційних витрат та трьох відсотків річних та відповідно, причиною спору.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до частин першої, третьої статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Стаття 549 Цивільного кодексу України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник має передати кредиторові у випадку порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 8.2 Договору (в редакції додаткової угоди №4 до Договору від 26.11.2018), у разі прострочення Споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього Договору він зобов`язується оплатити Постачальнику пеню у розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання Позивачем нараховано Відповідачу пеню за загальний період прострочки з 27.11.2018 по 15.03.2020 у сумі 10 437,10 грн.

Перевіривши правильність розрахунку пені у сумі 10 437,10 грн. судом встановлено, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено не вірно, однак він є меншим ніж сума розрахована судом, тому ці вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача пені у сумі 10 437,10 грн. є такими що підлягають задоволенню в сумі заявленої Позивачем.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання Позивачем на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України нараховані 3% річних за загальний період прострочки з 27.11.2018 по 15.03.2020 у сумі 3 010,00 грн. та інфляційні втрати за період з 27.11.2018 по 15.03.2020 у розмірі 2 240,56 грн.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок 3% річних приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 3% річних у сумі 3 010,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Перевіривши правильність розрахунку інфляційних витрат у сумі 2 240,56 грн. судом встановлено, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено не вірно, однак він є меншим ніж сума розрахована судом, тому ці вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача інфляційних витрат у сумі 2 240,56 грн. є такими що підлягають задоволенню в сумі заявленої Позивачем.

Як вказувалось вище, Відповідач просив суд зменшити суму пені до 500,00 грн. Відповідне клопотання мотивоване тим, що джерелом надходження коштів на рахунок ОСББ, з яких фактично і проводиться сплата послуг є здійснення внесків співвласниками багатоквартирного будинку, фізичними особами, за отримані послуги.

Крім того, Відповідач вказує на те, причиною прострочення виконання відповідачем зобов`язання з оплати теплової енергії стала існуюча заборгованість мешканців ОСББ з оплати відповідних послуг.

Згідно 1 ст. 233 ГК України, суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частина 3 ст. 551 ЦК України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки (штрафу), суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення розміру штрафних санкцій. При цьому, розмір, до якого вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

З огляду на приписи зазначених норм матеріального права, враховуючи ступень виконання Відповідачем свого зобов`язання, а також те, що Відповідач є неприбутковою організацією, і причиною прострочення виконання зобов`язання є несвоєчасна сплата мешканцями ОСББ за постачання теплової енергії, тобто в допущенні прострочення відсутня безпосередня вина Відповідача, господарський суд вважає за можливе клопотання Відповідача задовольнити частково та зменшити заявлену до стягнення суму пені на 50% до 5 218,55 грн.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково із стягненням з Відповідача 5 218,55 грн. - пені, 3 010,00 грн. - 3% річних, 2 240,56 грн. - інфляційних витрат. В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 193, 230-232 Господарського Кодексу України, ст. ст. 525-526, 530, 546-547, 549, 610-611, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 46, 73, 74, 76-79, 86, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпійський 2012" (49130, м. Дніпро, пр. Миру, 25, ідентифікаційний код 38597603) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" (01601, м. Київ, вул.Б.Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) 5 218,55 грн. - пені, 3010,00 грн. - 3% річних, 2 240,56 грн. - інфляційних витрат, 2 270,00 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

19.07.2021