ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1877/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я", м. Львів
до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 97064,64 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я", м. Львів, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", м. Харків, про стягнення страхового відшкодування в розмірі 97064,64 грн. Також просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 24.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1877/21. Розгляд справи № 922/1877/21 призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд господарським судом Харківської області даної справи, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення № 013875/1 про отримання 31.05.2021 повноважним представником відповідача ухвали суду від 24.05.2021 у справі № 922/1877/21.

Натомість, у строки визначені ухвалою суду від 24.05.2021, відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст. 178 ГПК України, та не надав до суду відзив на позов, в порядку ст. 165 ГПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

З урахуванням наведеного, оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними матеріалами, відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

26 вересня 2020 року о 13 год. 28 хв. ОСОБА_1 рухючись на транспортному засобі марки «Фольксваген Туарег» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Вітівській у м. Радехів в напрямку вул. Галицької, перед виїздом на головну дорогу зупинився біля АЗС «Ультра», з метою пропустити транспортний засіб, що рухався ліворуч. В результаті відбулось зіткнення із транспортним засобом марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював маневр повороту ліворуч з вул. Транзитної на вул. Вітківську, з`їжджаючи з головної дороги.

Як вказує позивача, вину ОСОБА_2 та причинний зв`язок його дій із фактом ДТП встановлено у судовому порядку, відповідно до Постанови Радехівського районного суду Львівської області у справі № 451/1553/20 від 12.04.2021.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки «Фольксваген Туарег» д.н.з. НОМЕР_1 , який застрахований у Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я" за договором добровільного страхування наземного транспорту № 03-703-05-19-203 від 07.11.2019 (надалі - договір добровільного страхування), укладеного з гр. ОСОБА_1 .

27.11.2020 Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я" отримано заяву про виплату страхового відшкодування від власника засобу «Фольксваген Туарег» д.н.з. НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_1 , на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 03-703-05-19-203 від 07.11.2019, шляхом перерахування коштів суб`єкту господарювання, який надає послуги з ремонту пошкодженого майна.

Згідно рахунку Фізичної особи - підприємця Пелещишин Юрія Івановича № від 27.11.2020 на суму 82375,20 грн. та Фізичної особи - підприємця Сас Андрія Зеноновича № М000004363 від 02.10.2020 на суму 14689,44 грн., вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Фольксваген Туарег» д.н.з. НОМЕР_1 склала 97064,64 грн.

09.12.2020 Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я" вищезазначена ДТП визнано страховим випадком, здійснено розрахунок суми страхового відшкодування по страховому випадку із автомобілем «Фольксваген Туарег» д.н.з. НОМЕР_1 та складено страховий акт № 413-20-03-05, відповідно до якого визначено суму страхового відшкодування в розмірі 97064,64 грн.

На підставі договору добровільного страхування і страхового акту, Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я" у відповідності до заяви страхувальника від 27.11.2020 проведено виплату страхового відшкодування в сумі 97064,64 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1383 від 09.12.2020 на суму 14689,44 грн. та № 1384 від 09.12.2020 на суму 82375,20 грн.

Відтак, здійснивши виплату страхового відшкодування, Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я" набуло права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Разом з цим, згідно інформації з Централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «ВА32102» д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" на підставі договору (полісу) №177273206 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого Товариство з додатковою відповідальністю "Міжнародна СК" взяло на себе обов`язок відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третіх осіб під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу.

Отже, ТДВ "Міжнародна страхова компанія" є особою на яку договором (полісом) №177273206 покладено обов`язок, в межах лімітів відповідальності, відшкодувати шкоду завдану в результаті ДТП при експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Оскільки цивільно - правова відповідальність водія транспортного засобу «ВА32102» д.н.з. НОМЕР_2 , на момент настання страхового випадку була застрахована, то обов`язок відшкодувати шкоду покладається на його страховика - Товариство з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія".

З огляду на те, що відповідач не здійснив виплату позивачу страхового відшкодування, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в розмірі 97064,64 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Ст. 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

У справі, що розглядається, спір виник між двома страховими компаніями щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою коштів за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів.

Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі є суброгацією.

Матеріалами справи підтверджено, що страхове відшкодування на загальну суму 97064,64 грн. перераховано Товариством з додатковою відповідальністю "СК "Гарант і Я" на користь Фізичної особи - підприємця Пелещишин Юрія Івановича та Фізичної особи - підприємця Сас Андрія Зеноновича, що підтверджується платіжними дорученнями № 1383 від 09.12.2020 на суму 14689,44 грн. та № 1384 від 09.12.2020 на суму 82375,20 грн.

Отже до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, в межах цієї суми.

Товариство з додатковою відповідальністю "СК "Гарант і Я" реалізувало таке право кредитора шляхом звернення до суду з відповідним позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", оскільки за полісом № 177273206 (договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) відповідач взяв на себе обов`язок відшкодування шкоди, заподіяної, зокрема, майну третіх осіб під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу.

У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.

Вказану правову позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11.12.2019 у справі №465/4287/15 (провадження № 14-406цс19).

Згідно з ч. 2 ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Водночас, як передбачено приписами ч. 3 ст. 985 ЦК України, особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

За змістом п. 2.1 ст. 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

За загальним правилом, згідно з положеннями ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Однак, спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29).

Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", покладено на страховика (винної особи) у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

П. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" також визначено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна. Згідно п. 36.2 зазначеної статті, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

З огляду на викладене, суд зазначає, що достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП, є платіжні доручення та рахунки на сплату послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також те, що відповідачем не надано до суду заперечень щодо заявлених позовних вимог, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я" щодо стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" страхового відшкодування в розмірі 97064,64 грн. в порядку суброгації обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ч. 1 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позовні вимоги у даній справі задоволено у повному обсязі, а відтак витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. покладаються на відповідача та підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 13, 15, 16, 73-80, 86, 123, 126 129, 165, 233, 236-238, 239, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61001, м. Харків, пр. Гагаріна, 41/2, корпус 8, офіс 1-12, ідентифікаційний код: 31236795) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я" (79022, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 174; ідентифікаційний код: 37317151) страхове відшкодування в розмірі 97064,64 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Позивач - Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я" (79022, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 174; ідентифікаційний код: 37317151);

Відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61001, м. Харків, пр. Гагаріна, 41/2, корпус 8, офіс 1-12, ідентифікаційний код: 31236795).

Повне рішення складено 22.07.2021.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/1877/21