ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"27" липня 2021 р. м ХарківСправа № 922/2743/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

розглянувши матеріали

позовної заяви Колективного учбово-виробничого підприємства "Пластик" (61145, м. Харків, вул. Новгородська, буд. 4)
до Фізичної особи-підприємця Янченко Лариси Євгенівни ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 563134,49 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Колективного учбово-виробничого підприємства "Пластик" до Фізичної особи-підприємця Янченко Лариси Євгенівни про стягнення боргу у розмірі 563134,49 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про неналежне виконання з боку відповідача взятих на себе зобов`язань за Договором поставки №2 від 01.01.2013 р. в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару.

Щодо належності даного спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін.

В процесі підготовки справи до розгляду судом було зроблено запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, 29.01.2021 державним реєстратором внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем Янченко Ларисою Євгенівною, дата запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності 29.01.2021, номер 005000052.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вимоги позову стосуються спору, що виник у зв`язку із здійсненням господарської діяльності відповідача як фізичної особи-підприємця, яким на момент подання позовної заяви припинено підприємницьку діяльність. Спір у даній справі виник при виконанні господарського договору поставки №2 від 01.01.2013 р., зі змісту якого вбачається, що його укладено з ФОП Янченко Ларисою Євгенівною, про що свідчить преамбула договору, в якій вказано, що Фізична особа - підприємець Янченко Лариса Євгенівна, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 є стороною вищевказаного договору.

Тобто, аналіз змісту та підстав поданого позову свідчить про те, що спір виник з виконання договору поставки №2 від 01.01.2013 р., укладеного між Колективним учбово-виробничим підприємством "Пластик" та Фізичною особи-підприємцем Янченко Ларисою Євгенівною.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно із ч. 1 ст. 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст. 173 Господарського кодексу України).

За положеннями ст. 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до ст. 52 Цивільного кодексу України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом ст. 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, ст. 202-208 Господарського кодексу України, ч. 8 ст. 4 Закону України від 15.05.2003 р. № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі №910/8729/18.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як фізичної особи-підприємця не припинились.

З огляду на вищевикладене, відповідно до ч. 6, 7 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), у разі якщо відповідачем у позовній заяві є фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Керуючись ч. 6 ст. 176 ГПК України, з огляду на те, що відповідачем за даним позовом є фізична особа, що не є підприємцем, суд звернувся до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Харківській області із запитом щодо надання інформації про офіційне зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

26.07.2021 в системі діловодства господарського суду Харківської області від Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Харківській області зареєстровано відповідь на запит щодо надання інформації про офіційне зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 (вх. №17363), яку досліджено та долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд встановив, що позовну заяву подано без додержання процесуальних вимог ст.ст. 164, 172 та пунктів 2, 8, 9, 10 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), про що суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 ГПК України, позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем в якості доказів, які підтверджують надіслання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів подано поштовий чек АТ "Укрпошта" від 08.07.2021, поштову накладну від 08.07.2021 та опис вкладення у цінний лист від 08.07.2021.

Із опису вкладення у цінний лист від 08.07.2021 вбачається, що на адресу відповідача надіслано лише позовну заяву. Однак відомостей про те, що окрім позовної заяви на адресу відповідача було надіслано копії доданих до позовної заяви документів, вказаний опис вкладення у цінний лист не містить.

Таким чином, позивачем не подано належних доказів, які підтверджують відправлення копії позовної заяви і доданих до неї документів на адресу відповідача.

Разом з тим, вимогами п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Однак у даному разі, позовна заява не містить зазначення відомостей щодо офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача та відповідача. Крім того, позивачем у позовній заяві вказано ідентифікаційний код відповідача - 0, відомості за яким у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача відсутні. Тобто, позивачем у позові невірно зазначено ідентифікаційний код відповідача.

З огляду на зазначене, всупереч вищевказаних процесуальних вимог, позовна заява не містить зазначення відомостей щодо офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача та відповідача та не містить зазначення вірного ідентифікаційного коду відповідача.

Крім того, вимогами п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Разом з тим, п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України встановлено, що позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Проте у даному разі, позовна заява не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви та не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Окрім того, матеріали позовної заяви подані без додержання вимог п. 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України, оскільки позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно зі ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. При цьому суд зазначає, що згідно ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 232-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Надати позивачу строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків - у п`ять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Зобов`язати позивача у випадку виправлення зазначених у цій ухвалі недоліків та подання нових доказів невідкладно надіслати відповідні документи відповідачу. Докази про це надати суду.

4. У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Г.І. Сальнікова