СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2021 р. Справа №905/43/21

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Ільїн О.В., суддя Слободін М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу

відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» м.Добропілля, (вх.№1553Д/1-40) на рішення Господарського суду Донецької області від 21.04.2021 року у справі №905/43/21,

за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» м.Маріуполь в особі відокремленого підрозділу «Добропільське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» м.Добропілля,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» м.Добропілля,

про стягнення 56845,14 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» м.Маріуполь в особі відокремленого підрозділу «Добропільське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» м.Добропілля звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» про стягнення оплати за перевищення гранично допустимих концентрацій в сумі 56845,14 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідачем порушені умови договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення та місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту, у яких встановлюються допустимі концентрації для кожної забруднювальної речовини, що може скидатися підприємством в систему каналізації. Позивач зазначив, що ним неодноразово був здійснений відбір проб стічних вод і за результатами аналізів стічної води встановлено перевищення гранично допустимих норм забруднювальних речовин, в зв`язку з чим нарахована плата, яку відповідач в добровільному порядку не сплатив.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 21.04.2021 року у справі №905/43/21 (повний текст рішення складено та підписано 21.04.2021 року, суддя Демідова П.В.) позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» заборгованість у розмірі 56845,14 грн., яка виникла внаслідок несплати за скид стоків з перевищенням встановлених концентрацій забруднюючих речовин та судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Відповідач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 21.04.2021 року та прийняти нове судове рішення, яким у позові відмовити. Судові витрати апелянт просить покласти на позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на порушення позивачем КНД 211.1.0.009-94 Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод; ДСТУ 180 5667-10/2005; Національний стандарт України «Якість води». «Відбирання проб». Частини 3 Настанови щодо зберігання та поводження з пробами (ДСТУ ISO 5667-3-2001). Так, зі змісту актів відбору проб стічної води вбачається, що проби поміщені в сумку-холодильник. Однак, в актах не вказано марки, місткість сумки, який холодильний елемент використовувався, коли був заряджений. Звертає увагу, що в протоколах досліджень не вказано в яких умовах зберігалися проби, чи додержані вимоги нормативних актів. Вказує, що у протоколах результатів випробувань дати відібрання стічних вод для дослідження та дати самих протоколів не співпадають і це свідчить про те, що між відбором проб та їх дослідженням пройшов значний час, не вказано також дата та час закінчення аналізу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 року відкрито апеляційне провадження за скаргою відповідача; встановлено строк позивачу для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі, а також встановлено учасникам справи строк на протязі якого вони мають право подати до суду клопотання, заяви та документи в обґрунтування своїх вимог і заперечень по справі. Враховуючи, що ціна позову в даній справі є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом попереджено сторони, що апеляційна скарга буде розглядатися за правилами ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України без повідомлення учасників справи за відсутності клопотань учасників справи про розгляд справи з їх повідомленням (викликом).

Згідно з ч.13 ст.8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч.7 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з ч.2 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи повідомлень відділення зв`язку, копію ухвали суду від 07.06.2021 року отримано позивачем 11.06.2021 року в особі відокремленого підрозділу 16.06.2021 року та відповідачем 11.06.2021 року.

Клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надійшло.

За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

18.06.2021 року на електронну пошту суду, а 22.06.2021 року засобами поштового зв`язку до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№7053, вх.№7195), в якому зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм права при винесенні оскаржуваного рішення, а також проаналізувавши докази, котрі стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів апеляційної інстанції встановила наступне.

01.01.2017 року між Комунальним підприємством «Компанія «Вода Донбасу» в особі в.о.директора Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (виробник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (споживач, відповідач у справі) укладено договір №293 на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

За даним договором виробник подає по своїм мережам воду питну до місця підключення водопровідного вводу споживача до мереж виробника в межах узгоджених розрахункових обсягів з урахуванням технічних можливостей виробника, а споживач оплачує послуги з централізованого питного водопостачання виробникові (п.1.1 договору).

Виробник приймає і очищує стічні води споживача усі види стічних вод, що утворились, внаслідок діяльності споживача після використання води в усіх системах водопостачання, а також поверхневі стічні води з території споживача, а споживач оплачує послуги з централізованого водовідведення виробникові на умовах цього договору (п.1.2 договору).

Виробник надає послуги централізованого водовідведення протягом усього періоду дії договору в межах обсягів, передбачених п.3.4 цього договору (п.3.1 договору).

Виробник приймає і очищує стічні води споживача в межах узгоджених розрахункових обсягів у межах граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин, в т.р. об`ємів стічних вод, що утворюються внаслідок випадання атмосферних опадів, сніготанення та здійснення поливальномийних робіт під час прибирання територій (далі поверхневі стічні води), і неорганізовано потрапляють в мережі водовідведення споживача та/або виробника, як при загальносплавній, так і при розподільній системі водовідведення (п.3.2 договору).

У пункті 3.4 договору сторони погодили розрахунковий обсяг стічних вод.

Відповідно до п.3.8 договору скидання споживачем стічних вод з перевищенням граничнодопустимих концентрацій (ГДК) забороняється.

Також пунктом 3.8 договору сторони погодили граничнодопустимі концентрації забруднюючих речовин у стічних водах згідно з місцевими Правилами приймання стічних вод споживачів у системі каналізації міст і селища та речовини, які категорично заборонено скидати в каналізаційну мережу.

Періодичність відбору проб споживачем повинна бути узгоджена з виробником (п.3.12 договору).

Споживач зобов`язаний забезпечити можливість проведення працівниками виробника в будь-який час доби контрольного відбору проб стічних вод споживача, включаючи надання необхідних відомостей та експлуатаційного персоналу (п.3.14 договору).

Розмір плати за скид об`ємів стічних вод в систему каналізації населеного пункту, які перевищують обсяги, зазначені у п.3.4 цього договору, визначається згідно з вимогами розділів 2 і 3 Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів (п.3.17 договору).

Пунктом 7.1 договору сторони визначили, що виробник несе відповідальність за якість води в своїх мережах до точки підключення мереж трубопроводу споживача та несе відповідальність за якість води в мережах споживача.

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за даним договором, сторони несуть відповідальність передбачену цим договором та чинним законодавством України.

Договір укладений терміном до 31 грудня 20017 року, набирає чинності при досягненні згоди з усіх істотних умов договору і діє з дати підписання договору сторонами (п.12.1 договору).

Для переукладання договору на наступний календарний рік споживач зобов`язаний надати виробникові лист на укладення договору з переліком документів визначених пунктом 11.1 договору.

01.01.2018 року сторони договору уклали додаткову угоду №1 до договору №293 від 01.01.2017 року на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Даною угодою сторони додатково погодили розрахунковий обсяг споживаної води, обсяг стічних вод та виклали наступні пункту договору у новій редакції зокрема:

- розмір плати за скидання стічних вод до систем каналізації населеного пункту визначається згідно з вимогами розділу 9 Правил приймання стічних вод підприємству у систему каналізації міста (селища) (п.3.16);

- розмір плати за скид об`ємів стічних вод в систему каналізації населеного пункту, які перевищують обсяги зазначені у п.3.4 цього договору, визначається згідно з вимогами розділу 9 Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації міста (селища) (п.3.17);

- сторони цього договору наділені правами і виконують обов`язки, передбачені цим договором, Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та каналізації населених пунктів України, Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізації міста (селища), а також іншими діючими нормативно-правовими актами України (п.6.1);

- у пункті 12.1 договору цифри « 31.12.2017» замінено на « 31.12.2018»;

- договір припиняє свою дію, якщо до 31 грудня 2018 року споживач не надав виробнику лист на переукладення договору з додатком документів, зазначених у п.11.1 цього договору, закінчення строку його дії, або в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (п.12.4).

Додаткова угода складена в двох примірниках та підписана сторонами.

Виробник відповідно до умов договору здійснив обстеження мереж водопостачання та водовідведення споживача та із ціллю дослідження якості води взяв відбори стічних вод з контрольних колодязів міст підключення, які належать відповідачу і за результатами обстеження склав акти відбору проб стічних вод споживачів:

- за актом №14 від 16.01.2018 року відбір стічних вод здійснювався на контрольному колодязі на випуску підприємства ш.Новодонецька о 10:00 год. В акті зазначено, що проба відібрана згідно із ДСТУ ISO 5667-3-2001 у присутності представника виробника та уповноваженого представника підприємства, умовою транспортування проби є сумка-холодильник та автотранспорт ВУВКГ;

- за актом №60 від 19.02.2018 року відбір стічних вод здійснювався на контрольному колодязі на випуску підприємства ш.Новодонецька о 14:00 год. В акті зазначено, що проба відібрана згідно із ДСТУ ISO 5667-3-2001 у присутності представника виробника та уповноваженого представника підприємства, умовою транспортування проби є сумка-холодильник та автотранспорт ВУВКГ;

- за актом №87 від 20.03.2018 року відбір стічних вод здійснювався на контрольному колодязі на випуску підприємства ш.Новодонецька о 09:35 год. В акті зазначено, що проба відібрана згідно із ДСТУ ISO 5667-3-2001 у присутності представника виробника та уповноваженого представника підприємства, умовою транспортування проби є сумка-холодильник та автотранспорт ВУВКГ;

- за актом №126 від 18.04.2018 року відбір стічних вод здійснювався на контрольному колодязі на випуску підприємства ш.Новодонецька о 09:00 год. В акті зазначено, що проба відібрана згідно із ДСТУ ISO 5667-3-2001 у присутності представника виробника та уповноваженого представника підприємства, умовою транспортування проби є сумка-холодильник та автотранспорт ВУВКГ;

- за актом №146 від 16.05.2018 року відбір стічних вод здійснювався на контрольному колодязі на випуску підприємства ш.Новодонецька о 09:10 год. В акті зазначено, що проба відібрана згідно із ДСТУ ISO 5667-3-2001 у присутності представника виробника та уповноваженого представника підприємства, умовою транспортування проби є сумка-холодильник та автотранспорт ВУВКГ;

- за актом №170 від 13.06.2018 року відбір стічних вод здійснювався на контрольному колодязі на випуску підприємства ш.Новодонецька о 09:10 год. В акті зазначено, що проба відібрана згідно із ДСТУ ISO 5667-3-2001 у присутності представника виробника та уповноваженого представника підприємства, умовою транспортування проби є сумка-холодильник та автотранспорт ВУВКГ;

- за актом №194 від 12.07.2018 року відбір стічних вод здійснювався на контрольному колодязі на випуску підприємства ш.Новодонецька о 10:00 год. В акті зазначено, що проба відібрана згідно із ДСТУ ISO 5667-3-2001 у присутності представника виробника та уповноваженого представника підприємства, умовою транспортування проби є сумка холодильник та автотранспорт ВУВКГ.

Акти підписані представниками споживач та виробника без зауважень.

Проби, які були відібрані виробником пройшли хімічний аналіз в хіміко-бактеріологічній лабораторії КП «Компанія «Вода Донбасу» виробничого управління «Водопровідно-каналізаційного господарства». За результатом проведеного аналізу встановлено перевищення ГДК і лабораторні результати аналізів зафіксовані в протоколах стічної води: №4 від 22.01.2018 року; №9 від 26.02.2018 року; №15 від 26.03.2018 року; №20 від 23.04.2018 року; №23 від 21.05.2018 року; №29 від 18.06.2018 року; №32 від 17.07.2018 року.

Так, виробник направив на адресу споживача листи, згідно яких повідомив про наявність в пробах стічних вод відхилень від встановлених норм ГДК та виставив рахунки на оплату скидів стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій: рахунок-фактура №27 від 09.02.2018р на суму 21610,33 грн.; рахунок-фактура №30 від 22.03.2018р на суму 4768,60 грн.; рахунок-фактура №19 від 16.04.2018р на суму 4077,68 грн.; рахунок-фактура №38 від 31.05.2018р на суму 8392,88 грн.; рахунок-фактура №20 від 09.07.2018р на суму 8078,80 грн.; рахунок-фактура №23 від 18.07.2018р на суму 4794,01 грн.; рахунок-фактура №28 від 09.08.2018р на суму 5122,84 грн.

Зазначені рахунки не були оплачені споживачем, у зв`язку з чим на його адресу направлені претензії з вимогою сплатити заборгованість за скидання стічних вод з перевищенням граничнодопустимих концентрації у загальній сумі 56845,14 грн.

У претензіях виробник зазначив, що лабораторні аналізи проведені відповідно до положень Методики КНД 211.1.4.037-95 «Методика меркурометричного визначення хлоридів в поверхневих і стічних водах, КНД 211.1.4.024-95 «Методика визначення біохімічного споживання кисню після днів природних і стічних водах» та ДСТУ ISO 5667-3-2001, в якій зазначено параметри, що досліджують, тип посуду, спосіб консервування, місце виконання аналізування, максимально рекомендований час консервування перед аналізуванням. Для визначення наступних показників спосіб консервування проб було здійснено шляхом охолодження проби до температури від 2 до 5 градусів по цельсію у сумці-термосі. Аналізи виконані в умовах лабораторії, що не суперечить міжнародним стандартам.

У зв`язку з відсутністю оплати відповідачем суми за скид стічних вод з перевищенням граничнодопустимих концентрацій шкідливих речовин понад допустимі норми, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п.6.1 договору сторони цього договору наділені правами та виконують обов`язки, передбачені цим договором, Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, Правилами приймання стічних вод підприємств в систему каналізації міста (селища), Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, а також іншими нормативно-правовими актами України.

Пунктом 3 частини 1 статті 44 Водного кодексу України встановлено, що водокористувачі зобов`язані дотримуватися встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Статтею 13-1 Закону України «Про питну воду питне водопостачання та водовідведення» скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови дотримання нормативів гранично допустимих концентрацій та нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Рішенням виконавчого комітету Добропільської міської ради №229 від 11.04.2012 року, відділом регуляторної політики Держуправління охорони навколишнього природного середовища у Донецькій області, Головним державним санітарним лікарем м. Добропілля, погоджено Правила приймання стічних вод у комунальні та відомчі системи каналізації міст Добропілля, Білицьке, Білозерське та селища Новодонецьке.

Відповідно до п.п.1.2, 1.3. Правил приймання стічних вод у комунальні та відомчі системи каналізації міст Добропілля, Білицьке, Білозерське та селища Новодонецьке (далі місцеві Правила), ці Правила поширюються на населення, а також на всі підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води у комунальну систему каналізації міст Добропілля, Білицьке, Білозерське та селища Новодонецьке(далі - споживач), та спрямовані на запобігання порушенням у роботі мереж і споруд системи комунальної каналізації, забезпечення охорони навколишнього природного середовища від забруднення скидами стічних вод споживачів, тощо.

Пунктом 1.4 місцевих Правил визначені терміни, що вживаються у цих Правилах, згідно з якими: місцевий водоканал (далі - водоканал) підприємство, що має на балансі або обслуговує систему міського водопроводу та каналізації; споживач місцевого водоканалу юридична або фізична особа, фізична особа-підприємець, яка користується послугами централізованого водопостачання та (або) водовідведення.

Згідно з п.1.5 місцевих Правил, в них установлюються допустимі концентрації (далі - ДК) для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися споживачами в систему каналізації, а також відображаються місцеві (для міст Добропілля, Білицьке, Білозерське та с.Новодонецьке) особливості приймання стічних вод споживачів у міську каналізацію.

Правилами також визначається порядок встановлення та стягнення плати за скиди промислових та інших стічних вод у систему комунальної каналізації Добропілського ВУВКГ.

Водоканали, згідно з пунктом 2.1 місцевих Правил мають право, у тому числі, контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод споживачів; пред`являти споживачам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень при порушенні як загальнодержавних Правил, так і цих Правил приймання; пред`являти споживачам претензії та позови (в установленому порядку) щодо відшкодування збитків, заподіяних системі комунальної каналізації, а також виставляти рахунки за скид понаднормативних забруднень, тощо.

За умовами п.2.4 місцевих Правил споживачі зобов`язані, у тому числі, дотримуватися установлених Водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на своїх каналізаційних випусках; оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників.

У розділі 4 встановлено перелік речовин, які не повинні містити стічні води, що приймаються до міської каналізації та перелік речовин, які категорично забороняється скидати у міську каналізаційну мережу.

Вимоги до складу та властивостей стічних вод споживачів при скиді у комунальну систему каналізації міст Добропілля, Білицьке, Білозерське та с.Новодонецьке також наведено у додатку №1.

Допустимі концентрації забруднюючих речовин у стічних водах споживачів визначені у розділі 5 Правил та умовами договору, укладеного між сторонами.

Водоканал здійснює контроль за витратою та якістю стічних вод, що скидають споживачі у каналізаційну мережу (п. 8.5 місцевих Правил).

Для визначення вмісту забруднень у стічних водах споживачів використовуються як дані лабораторії водоканалу, так і результати вибіркового контролю, виконаного лабораторіями місцевих органів Держсанепіднагляду, охорони навколишнього природного середовища або іншими лабораторіями, акредитованими у даній справі (п.8.10 Правил).

З метою контролю якості стічних вод споживачів водоканал здійснює відбір разових проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод споживачів виконується уповноваженими представниками водоканалу, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують як представники водоканалу, так і представник споживача (п.8.12. місцевих Правил).

При виявленні перевищення ДК забруднень, установлених договором, дозволом та цими Правилами, водоканал після закінчення аналізу направляє споживачу повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднень (листом або телефонограмою) у термін не більше 15 днів. Після виявлення перевищення ДК водоканал згідно з Господарським процесуальним кодексом України направляє споживачу претензію, до якої додаються: копія акта про відбір проби, копія результатів аналізу стічних вод, розрахунок величини додаткової плати за скид стічних вод (передаються лише ті документи, що відсутні у споживача)( п.8.14. місцевих Правил).

Порядок відбору проб стічних вод на аналіз, порядок їх оформлення, а також порядок проведення аналізу проб, наводиться у додатку до цих Правил (п.8.15 місцевих Правил).

При виявленні перевищень встановлених ДК водоканал зобов`язаний пред`являти в установленому порядку Споживачу вимоги на додаткову оплату (у відповідності до р.9), претензії та позови (п.10.2 Правил).

Підтверджено матеріалами справи, що позивач листами №121 від 26.01.2018р., №317 від 27.02.2018р., №474 від 28.03.2018р., №640 від 27.04.2018р., №784 від 24.05.2018р., №935 від 20.06.2018р., №1128 від 25.07.2018р. повідомляв відповідача, що контрольним аналізом встановлено факт перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічні води, до яких додавалися відповідні протоколи результатів аналізів стічних вод.

Крім того, листами №227 від 12.02.2018р., №450 від 26.03.2018р., №588 від 19.04.2018р., №869 від 08.06.2018р., №1058 від 11.07.2018р., №1099 від 19.07.2018р., №1242 від 13.08.2018р. позивачем направлено відповідачу розрахунки за скид понаднормативних забруднень та рахунки на оплату за перевищення ГДК у стоках.

Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», своїм правом, наданим йому як споживачу п.2.3. місцевих Правил, не скористався та виставлені позивачем рахунки на оплату не оскаржив.

Претензія позивача з вимогою про сплату заборгованості, залишена відповідачем без задоволення.

Дослідивши акти відбору стічних вод підприємства №14 від 16.01.2018р., №60 від 19.02.2018р., №87 від 20.03.2018р., №126 від 18.04.2018р., №146 від 16.05.2018р., №170 від 13.06.2018р. суд першої інстанції дійшов висновку про їх відповідність вимогам Правил приймання стічних вод у комунальні та відомчі системи каналізації міст Добропілля, Білицьке, Білозерське та селища Новодонецьке.

Відібрання проб представниками позивача здійснено у присутності представника відповідача, згідно ДСТУ ISO 5667-3-2001, що не спростовано відповідачем.

Акти підписано представником відповідача без зауважень та заперечень, зокрема, і щодо методу відбору, консервування і зберігання проб.

Зі змісту наведених актів та протоколів вбачається, що відібрані проби в межах встановленого місцевими Правилами строку одразу ж після відбору були доставлені в атестовану лабораторію та протягом періоду дослідження зберігались в лабораторних умовах, що не спростовано апелянтом.

Як вбачається з матеріалів справи, вимірювання показників складу та властивостей стічних вод проводились хіміко-бактеріологічною лабораторією Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», яка атестована на проведення вимірювань у сфері та поза сферою поширення державного метрологічного нагляду на підставі свідоцтва про атестацію №ВЛ-079/2015, яке видане 24.09.2015 року та чинне до 24.09.2020 року.

У пункті 8.16 місцевих Правил зазначено, що період, за який стягується плата за скид споживачем стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій, установленим разовим аналізом, визначається терміном між датою останнього контрольного відбору проб стічних вод споживача, при якому виявлено порушення вимог до якості стічних вод споживача, і датою попереднього контрольного відбору проб стічних вод цього споживача, але не більше 90 календарних днів. Підвищена плата стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих споживачем за цей період з даного об`єкта.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про підставність розрахунку додаткової плати за скид понаднормативних забруднень на весь обсяг стічних вод, що скинуті підприємством у мережу міської каналізації за період січень - червень 2018р. в сумі 56845,14 грн.

Щодо доводів відповідача про недостовірність результату вимірювання та порушення позивачем порядку відбору та умов зберігання проб для визначення складу і властивостей стічних вод, а також строків проведення аналізів, суд зазначає наступне.

В актах відбору проб стічних вод зазначено, що проби відібрані згідно ДСТУ ISO 5667-3-2001 і такі проби були транспортовані у сумка-холодильник у той же день до лабораторії. З протоколів дослідження стічних вод вбачається, проби доставлені в лабораторію позивача в день їх відбору після спливу не більш ніж через 2 години після забору. Протягом 10 хв. з моменту доставки розпочато виконання аналізу, результати за яким отримувалися поступово та остаточно отримані по всіх показниках в день складання протоколів.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються твердження відповідача про недотримання позивачем вимог щодо збігання, зберігання проб та строків проведення аналізів.

Кількість часу, який сплинув з моменту відбору проб до моменту проведення хіміко-бактеріологічного дослідження можливо встановити у актах відбору проб та протоколах дослідження стічної води, доданих до матеріалів справи і згідно цих документів виробником дотримані вимоги зберігання проб, передбачені ДСТУ ISO 5667-3-2001.

Крім того, кожний акт відбору містить всі необхідні відомості щодо маркування проби, показників контролю, характеристики тари, об`єму проб та відомості про консервацію проб.

За змістом п.10 Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, у місцевих правилах приймання конкретизуються питання щодо відбору проб стічних вод на аналіз та оформлення процедури відбору проб.

Додатком №7 до Правил приймання стічних вод у комунальні та відомчі системи каналізації міст Добропілля, Білицьке, Білозерське та селища Новодонецьке є Методика відбору проб і проведення лабораторного контрою стічних вод, що скидаються до систем каналізації населених пунктів. Дана Методика встановлює вимоги щодо відбору проб і проведення лабораторного контролю стічних вод, що скидаються до каналізаційної мережі.

Аналіз даної Методики, актів відбору проб та протоколів дослідження стічної води свідчить про дотримання позивачем вимог щодо відбору проб стічних вод, правил проведення лабораторного контролю та умови зберігання, транспортування проб стічної води та строків виконання аналізів.

Так, за спірними показниками максимальний час зберігання проб до аналізу складає: сульфати-1 тиждень, сухий залишок 24 години. Як свідчать акти відбору проб та протоколи, між забором проб та початком проведення аналізів спливало від однієї до двох годин.

Стосовно доводів відповідача щодо проведення забору проб без відома останнього, суд зазначає що, це спростовується матеріалами справа. Так, в актах відбору проб зазначені особи, які були присутні з боку відповідача. Останній не надав доказів на спростування цих обставин, у зв`язку з чим суд зазначає про необґрунтованість зазначених доводів відповідача.

Відповідач не скористався можливістю та не спростував результатів аналізів, проведених лабораторією позивача.

Таким чином, заперечення відповідача не підтверджені належними та допустимими доказами.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України визначено, що водокористувачі зобов`язані дотримуватись встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, тощо.

Умовами укладеного між сторонами договору сторони погодили, що позивач має право контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод споживача, а також має право вимагати від споживача оплати отриманих рахунків у строки та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідач зобов`язався забезпечити якість стічних вод, які потрапляють до міської каналізації відповідно до норм допустимих концентрацій забруднюючих речовин. У разі перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах, споживач здійснює оплату за послуги водовідведення згідно наданого виконавцем рахунку із застосуванням коефіцієнта кратності відповідно до Правил.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає обґрунтованим та вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у даній справі.

Фактично, доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі є тотожними до відзиву на позов, який надавався до місцевого господарського суду, зводяться до переоцінки обставин справи і наданні їм іншого трактування ніж судом першої інстанції, проте такі твердження і доводи не спростовують обґрунтованих висновків місцевого господарського суду.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишенні рішення Господарського суду Донецької області від 21.04.2021 року у справі №905/43/21 без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 21.04.2021 року у справі №905/43/21 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя О.В. Ільїн

Суддя М.М. Слободін