За заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21"
про прийняття додаткового рішення
За позовом ОСОБА_1 (м. Київ)
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" (м. Київ)
про визнання незаконним обмеження в наданні інформації, зобов`язання надати інформацію, визнання незаконною відмову надавати регулярні звіти, зобов`язання надавати регулярні звіти
Суддя Ващенко Т.М.
Секретар судового засідання Шаповалов А.М.
Представники сторін:
Від позивача: Корсаков С.В.
Від відповідача: Розпаченюк А.С.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21", в якому просить суд:
1. Визнати незаконною обмеження відповідачем співвласників б. 21 (позивача в тому числі) в наданні Інформації щодо послуг з забезпечення управління, утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території б. АДРЕСА_1 , вартість яких визначена щомісячним внеском в розмірі 12,75 грн/кв.м; вступним внеском в розмірі 500 грн з квартири; додатковими внесками за послуги охорони прибудинкової території б. 21 в розмірі 150 грн з квартири та послуги консьєржів в розмірі 150 грн з квартири, а саме: детального обґрунтування їх розміру, структури, вартості складових, та підстав запровадженого порядку/способу розподілу зазначених внесків між співвласниками б. 21 та обмеження позивача в ознайомленні з договорами укладеними між ОСББ б. 21 та надавачами/виконавцями послуг, управителями, керуючими справами, АОСББ "Відпочинок", тощо, щодо надання послуг з управління утримання та експлуатації б. 21.
Позивач зазначає, що суть означеної вимоги полягає в тому, що: відповідач незаконно відмовив позивачу в наданні запитуваної інформації щодо детального обґрунтування розміру, структури, вартості складових щомісячного, вступного та додаткових внесків щодо послуг з забезпечення управління, утримання та експлуатації б.21; відповідач незаконно відмовив позивачу в наданні запитуваної Інформації щодо підстав запровадженого відповідачем порядку/способу розподілу витрат в зазначених щомісячному, вступному та додаткових внесках між співвласниками б.21; відповідач незаконно відмовив позивачу в можливості ознайомлення з договорами укладеними між ОСББ б. 21 та надавачами/виконавцями послуг, управителями, керуючими справами, АОСББ "Відпочинок", щодо надання послуг з управління утримання та експлуатації б. 21; відповідач відмови позивачу в наданні інформації бо вважає, що позивач не вправі отримувати запитувану інформацію, а тому, за твердженням позивача, задоволення судом означеної вимоги підтвердить законність права позивача на отримання запитуваної інформації та права ознайомлення з договорами на підставі яких позивачу відповідачем нараховуються щомісячний, вступний та додаткові внески та незаконність дій відповідача щодо обмеження позивача в реалізації його права на інформацію.
2. Зобов`язати Правління ОСББ "Петрицького 21" виконати вимоги норм ст. 39 ГКУ; ст. 4, 15, 21 Закону № 1023-XII; ст.7,8,10 Закону № 2189-VIII; ст. 6, 9 Закону № 417-VIII; ст.14 Закону № 2866-III; п.1 Розділу V Статуту ОСББ "Петрицького 21" та надати позивачу запитувану відповідну, необхідну, повну, вичерпну, достовірну, своєчасну інформацію щодо детальних обґрунтувань щомісячного, вступного та додаткових внесків та пояснень їх розміру, структури, вартості складових та обґрунтування та розрахунку розподілу між співвласниками б. 21 (відповідно площі квартири та до одиниці квартири); надати копії Договорів укладених між ОСББ "Петрицького 21" та надавачами/виконавцями послуг, управителями, керуючими справами, АОСББ "Відпочинок", тощо, щодо надання послуг у б.21 для ознайомлення.
Позивач вказує, що суть означеної вимоги полягає в тому, що відповідач незаконно відмовив позивачу в наданні запитуваної інформації на яку позивач має право.
3. Визнати незаконною відмову Правління ОСББ "Петрицького 21" надавати співвласникам б.21 (позивачу у тому числі) регулярні звіти відповідну, необхідну, повну, вичерпну, достовірну, своєчасну інформацію за кожний розрахунковий період (місяць) щодо обсягу, кількості та якості спожитих співвласниками б.21 (позивачем в тому числі) послуг з управління, утримання та експлуатації б.21.
Позивач вказує, що суть означеної вимоги полягає в тому, що відповідач незаконно відмовив позивачу в наданні запитуваної інформації на яку позивач має право.
4. Зобов`язати Правління ОСББ "Петрицького 21" надавати співвласникам б.21 (в тому числі і позивачу) регулярні звіти за кожний розрахунковий період (місяць) щодо обсягу, кількості та якості спожитих співвласниками б.21 послуг з управління, утримання та експлуатації б. 21.
Позивач вказує, що суть означеної вимоги полягає в тому, що відповідач незаконно відмовив позивачу в наданні запитуваної інформації щодо нарахувань за спожиті послуги, на яку позивач має право і в той же час вимагає від позивача своєчасної оплати рахунків.
03.02.21. позивачем було подано заяву "про уточнення позовних вимог", відповідно до якої вимоги позивача до відповідача є наступними:
1. Визнати незаконним обмеження позивача в наданні Правлінням ОСББ "Петрицького 21" Інформації щодо детального обґрунтування обсягів, структури та вартості житлово-комунальних послуг б. 21, які є складовими внесків, розміри яких затверджувалися Рішеннями Загальних Зборів 1.08.19. та Протоколом № 1 від 16.08.19., а саме: п. 3.2 Протоколу № 1 щодо щомісячного внеску в розмірі 12,75 грн/кв.м; п. 3.1 Протоколу № 1 щодо вступного внеску в розмірі 500 грн з квартири; п. 3.3 Протоколу № 1 щодо додаткового внеску за послуги охорони прибудинкової території б. 21 в розмірі 150 грн з квартири, п. 3.4 Протоколу № 1 щодо додаткового внеску за послуги консьєржів в розмірі 150 грн з квартири, з роз`ясненням запровадженого Правлінням ОСББ б. 21 способу/порядку розподілу витрат на житлово-комунальні послуги б. 21 між співвласниками б. 21.
2. Визнати незаконним обмеження позивача в можливості ознайомлення з договорами укладеними між ОСББ б. 21 та надавачами/виконавцями житлово-комунальних послуг б. 21, управителями б. 21, керуючими справами б. 21, АОСББ "Відпочинок" щодо переданих функцій з забезпечення управління та утримання б. 21, тощо умови яких застосовувалися у формуванні внесків, розміри яких затверджувалися Рішеннями Загальних Зборів 1.08.19. та Протоколом № 1 від 16.08.19., а саме: п. 3.2 Протоколу № 1 щодо щомісячного внеску в розмірі 12,75 грн/кв.м; п. 3.1 Протоколу № 1 щодо вступного внеску в розмірі 500 грн з квартири; п. 3.3 Протоколу № 1 щодо додаткового внеску за послуги охорони прибудинкової території б. 21 в розмірі 150 грн з квартири, п. 3.4 Протоколу № 1 щодо додаткового внеску за послуги консьєржів в розмірі 150 грн з квартири.
3. Зобов`язати Правління ОСББ "Петрицького 21" виконати вимоги норм ст. 39 ГКУ; ст. 4, 15, 21 Закону № 1023-XII; ст.7,8,10 Закону № 2189-VIII; ст. 6, 9 Закону № 417-VIII; ст.14 Закону № 2866-III; п.1 Розділу V Статуту ОСББ "Петрицького 21" та надати позивачу запитувану відповідну, необхідну, повну, вичерпну, достовірну, своєчасну інформацію щодо детального обґрунтування обсягів, структури та вартості житлово-комунальних послуг б. 21, які є складовими внесків, розміри яких затверджувалися Рішеннями Загальних Зборів 1.08.19. та Протоколом № 1 від 16.08.19., а саме: п. 3.2 Протоколу № 1 щодо щомісячного внеску в розмірі 12,75 грн/кв.м; п. 3.1 Протоколу № 1 щодо вступного внеску в розмірі 500 грн з квартири; п. 3.3 Протоколу № 1 щодо додаткового внеску за послуги охорони прибудинкової території б. 21 в розмірі 150 грн з квартири, п. 3.4 Протоколу № 1 щодо додаткового внеску за послуги консьєржів в розмірі 150 грн з квартири, з роз`ясненням запровадженого Правлінням ОСББ б. 21 способу/порядку розподілу витрат на житлово-комунальні послуги б. 21 між співвласниками б. 21.
4. Визнати незаконною відмову Правління ОСББ "Петрицького 21" надавати співвласникам б.21 (позивачу у тому числі) регулярні звіти (відповідну, необхідну, повну, вичерпну, достовірну, своєчасну інформацію) за кожний розрахунковий період (місяць) щодо обсягу, кількості, якості, вартості спожитих співвласниками б.21 (позивачем в тому числі) послуг з управління, утримання та експлуатації б.21 за період між Загальними Зборами ОСББ б. 21: з 1.09.19.по 28.02.20.
5. Зобов`язати Правління ОСББ "Петрицького 21" надавати співвласникам б.21 (в тому числі і позивачу) звіти за кожний розрахунковий період (місяць) щодо обсягу, кількості якості спожитих співвласниками б.21 послуг з управління, утримання та експлуатації б. 21 за період між Загальними Зборами ОСББ б. 21: з 1.09.19.по 28.02.20.
Розглянувши заяву позивача про "уточнення позовних вимог" судом встановлено, що за змістом поданої позивачем заяви та за змістом поданої позовної заяви матеріально-правова вимога викладена у позові та підстави позову залишились незмінними, а тому розгляд справи здійснюється щодо вимог заявлених у позові з урахуванням заяви ОСОБА_1 від 02.02.21. "про уточнення позовних вимог".
З огляду на викладене ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.21. прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 від 02.02.21. "про уточнення позовних вимог".
09.03.21. позивачем було подано дві заяви "про заміну підстав вимоги 1, 2", в яких наведено більш детальне обґрунтування двох перших вимог пред`явленого позову.
Оскільки означені заяви не є заявами про зміну підстав позову в розумінні приписів ч. 3 ст. 46 ГПК України, розгляд справи здійснюється щодо вимог та підстав заявлених у позові з урахуванням заяви ОСОБА_1 від 07.03.21. (поданої 09.03.21.) "про заміну підстав вимоги 1, 2" та заяви ОСОБА_1 від 06.03.21. (поданої 09.03.21.) "про заміну підстав вимоги 1, 2".
10.03.21. відповідачем подано заяву про відшкодування судових витрат, відповідно до якої відповідач просить суд у разі відмови в позові, закритті провадження або залишенні позову без розгляду, стягнути витрати відповідача на професійну правничу допомогу - з позивача. Також Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" вказує, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення він надасть докази фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу.
15.03.21. позивачем подано заяву про зміну підстав вимоги 4,5, яка залишена судом без розгляду з підстав поданої 29.03.21. позивачем заяви "про зміну підстав вимоги 3, 4 (виправлення помилки попередньої заяви про зміну підстав від 12.03.21.)", в якій ОСОБА_1 просить суд "ігнорувати попередню заяву про зміну підстав вимоги 4, 5 від 12.03.2020, …".
Судом встановлено, що в заяві позивача від 28.03.21., поданої 29.09.21., "про зміну підстав вимоги 3, 4 (виправлення помилки попередньої заяви про зміну підстав від 12.03.21.)" позивачем деталізовано обґрунтування вимог 3, 4 пред`явленого позову.
Оскільки означена заява не є заявою про зміну підстав позову в розумінні приписів ч. 3 ст. 46 ГПК України, розгляд справи здійснюється щодо вимог та підстав заявлених у позові з урахуванням заяви ОСОБА_1 від 28.03.21. (поданої 29.03.21.) "про зміну підстав вимоги 3, 4 (виправлення помилки попередньої заяви про зміну підстав від 12.03.21.)".
08.04.21. відповідачем було подано заяву про відшкодування судових витрат, яка за змістом є аналогічною заяві, поданій 10.03.21.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.21. заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 22.07.21.
14.07.21. позивачем подано заперечення на заяву.
22.07.21. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви до 27.07.21.
22.07.21., 26.07.21. позивачем подано заперечення на заяву.
27.07.21. відповідачем подано клопотання про долучення доказів, в якому вказано, що ним збільшено розмір пред`явлених до стягнення з позивача судових витрат до суми 11.000,00 грн.
У судовому засіданні 27.07.21. представник відповідача підтримав вимоги про стягнення з позивача судових витрат в сумі 11.000,00 грн та наполягав на їх задоволенні.
Позивач у судовому засіданні 27.07.21. проти стягнення з нього означених судових витрат заперечив та просив суд про їх зменшення з підстав, зазначених у письмових запереченнях.
Розглянувши у судовому засіданні 27.07.21. заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" про відшкодування судових витрат, суд дійшов встановив викладене далі.
27.07.21. від відповідача надійшла заява, відповідно до прохальної частини якої він просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат відповідача в сумі 11.000,00 грн.
Відповідно до приписів статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Так, за умовами частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Як було вказано вище, у поданій відповідачем заяві про відшкодування судових витрат останній виклав орієнтовний розрахунок понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3.500,00 грн, а також повідомив, що докази на підтвердження розміру означених судових витрат, фактично понесених відповідачем у цій справі, будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
У подальшому, в установлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України строк відповідачем було подано докази на підтвердження розміру витрат на оплату послуг адвоката.
Судом встановлено, що 29.01.21. між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" (клієнт) та адвокатом Розпаченюком Андрієм Сергійовичем (адвокат) укладено Договір про надання правничої допомоги № 06-21/Д (Договір), за умовами якого адвокат прийняв на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу з правових питань, перелік, обсяг та вартість яких визначені Додатковою угодою № 1, яка є невід`ємною частиною Договору.
У пункті 4 Договору сторони домовились, що вартість наданих адвокатських послуг та порядок здійснення розрахунків визначається Додатковими угодами, які є невід`ємною частиною Договору.
Відповідно до пункту 5 означеного правочину останній діє до 31.12.21., а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання сторонами.
Далі, 29.01.21. між відповідачем та адвокатом Розпаченюком Андрієм Сергійовичем укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, в якій останні погодили перелік видів правничої допомоги та вартість надання правничої допомоги (за 1 надану послугу), з яких, зокрема: участь у судовому засіданні в суді першої інстанції вартістю 1.500,00 грн; підготовка та подання до суду клопотання/заяви процесуального характеру вартістю 1.000,00 грн.
Відповідно до пунктів 2, 3 вказаної Додаткової угоди № 1 вартість наданих послуг (гонорар адвоката) складається з суми вартості наданих клієнтові послуг, перелік та тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені у пункті 1 даної Додаткової угоди. Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт.
Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Однак, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Відповідно до положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони у разі наявності її заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд звертає увагу на те, що надані відповідачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 11.000,00 грн не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року в справі № 910/2170/18.
Так, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009 року, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року також зауважено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Разом із тим, при вирішенні питання про стягнення з позивача заявленої до стягнення суми витрат на оплату професійної правничої допомоги, а також зважаючи на вищенаведені приписи чинного законодавства та принципи господарського судочинства, судом враховано посилання позивача на те, що ОСОБА_1 протягом січня-березня подав клопотання про залишення без розгляду його позовних заяв, поданих до відповідача, що перебували та на даний час перебувають у провадженні Господарського суду міста Києва та Святошинського районного суду міста Києва, більшість яких вже розглянуто та задоволено судами. Проте, незважаючи на переконання відповідача у тотожності та подібності позовних вимог ОСОБА_1 у всіх вищезазначених справах, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" вимагає стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в кожній з наведених вище справ, враховуючи ті, які не розглядалися судами по суті, а також ті, за залишенням яких без розгляду позивач звернувся наступного дня після отримання від відповідача інформації, яку відповідач відмовлявся надати у добровільному порядку в досудових відносинах сторін.
У той же час матеріалами справи підтверджується, що позивач - ОСОБА_1 є пенсіонером за віком. В обґрунтування поданих клопотань про зменшення розміру заявлених відповідачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката позивач також вказував на те, що він отримує лише 1.769,00 грн пенсії на місяць, у той час як будь-які інші джерела доходів у позивача відсутні. Враховуючи наведене, стягнення з позивача усієї заявленої відповідачем суми судових витрат призведе до значного погіршення майнового стану ОСОБА_1 , поставить під сумнів можливість фактичного виконання позивачем такого судового рішення, а також зумовить неможливість, зокрема, оплати останнім внесків на утримання та управління будинком відповідача.
Правомірність врахування при розподілі витрат на оплату професійної правничої допомоги того факту, що позивач є пенсіонером та перебуває у скрутному майновому становищі внаслідок, зокрема, відсутності інших джерел отримання коштів, підтверджується висновками Верховного Суду, викладеними у додатковій постанові від 11.06.18. в справі № 923/567/17.
Керуючись статтями 123, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" про відшкодування судових витрат від 13.07.21. № 2021/07/01 задовольнити частково.
3. В решті вимог заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" про відшкодування судових витрат відмовити.
4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.
Суддя Т.М.Ващенко