ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про передачу за підсудністю

"23" липня 2021 р.Справа № 922/2863/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

за заявою Головного управління Національної поліції в Харківській області, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС ОЙЛ СЕРВІС", м. Львів
про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2021 року від Головного управління Національної поліції в Харківській області до господарського суду Харківської області надійшла заява про видачу судового наказу, в якій заявник просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС ОЙЛ СЕРВІС" 4631,00 грн, з яких: борг за договором про закупівлю від 08 жовтня 2020 року №404 у сумі 4370,00 грн, 3% річних у сумі 52,08 грн та інфляційні витрати у сумі 208,92 грн. Також, заявник просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС ОЙЛ СЕРВІС" витрати зі сплати судового збору в розмірі 227,00 грн.

Частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно статті 149 Господарського процесуального кодексу України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

Частиною 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Як зазначає заявник предметом договору є поставка товару - Бензин А-95 (код за ДК 021:2015-09130000-9 - Нафта і дистиляти) на адресу: Україна, Харківська область, м. Ізюм.

Предметом даної заяви є стягнення грошових коштів сплачених заявником як попередня оплата за зазначеним вище договором.

Водночас, адреса поставки товару є місцем виконання зобов`язань за договором в частині виконання боржником своїх зобов`язань саме щодо поставки товару, а не повернення суми попередньої оплати.

Правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено статтею 532 Цивільного кодексу України, відповідно до яких, місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Зокрема, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання за грошовим зобов`язанням провадиться за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання.

Правила статті 532 Цивільного кодексу України застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, пункт 4 частини 1 статті 532 Цивільного кодексу України) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Зі змісту договору не вбачається інших особливостей, зокрема в частині місця стягнення з боржника грошових коштів (заборгованості).

Таким чином, вказані правовідносини не мають особливостей щодо сплати основного боргу в чітко визначеному місці, а умови укладеного між сторонами договору визначають лише місце виконання такого договору в частині поставки товару.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін встановленим законом у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом [див. рішення у справі Занд проти Австрії (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, встановленим законом, національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття суду, встановленого законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно частини 2 статті 27 Господарського процесуального кодексу України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У відповідності до пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 4 статті 10 вищезазначеного Закону відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань, місцезнаходженням боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС ОЙЛ СЕРВІС" є: 79008, Львівська область, м. Львів, вул. Староєврейська, буд. 7А.

За вказаних обставин подана Головним управлінням Національної поліції в Харківській області заява про видачу судового наказу у відповідності до частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України підлягає розгляду за місцезнаходженням боржника, а саме Господарським судом Львівської області.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи наведене, матеріали заяви Головного управління Національної поліції в Харківській області про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС ОЙЛ СЕРВІС" 4631,00 грн, з яких: борг за договором про закупівлю від 08 жовтня 2020 року №404 у сумі 4370,00 грн, 3% річних у сумі 52,08 грн та інфляційні витрати у сумі 208,92 грн та стягнення суми витрат зі сплати судового збору в розмірі 227,00 грн підлягають передачі згідно встановленої підсудності до Господарського суду Львівської області.

На підставі викладеного та керуючись статтями 27, 31, 149, 152, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Головного управління Національної поліції в Харківській області про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС ОЙЛ СЕРВІС" 4631,00 грн, з яких: борг за договором про закупівлю від 08 жовтня 2020 року №404 у сумі 4370,00 грн, 3% річних у сумі 52,08 грн та інфляційні витрати у сумі 208,92 грн та стягнення суми витрат зі сплати судового збору в розмірі 227,00 грн, а також додані до заяви документи передати за підсудністю до Господарського суду Львівської області (79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128).

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3. Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, в порядку статтей 255-257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Ухвалу складено та підписано 23.07.2021 року.

Суддя Хотенець П.В.