ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м. Харків Справа № 913/304/21
Провадження № 30/913/304/21
Суддя господарського суду Луганської області Голенко І.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом
керівника Лисичанської окружної прокуратури, м. Лисичанськ Луганської області, в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ
до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Лисичанський желатиновий завод», м. Лисичанськ Луганської області
про стягнення 4 351 грн 07 коп.
Без виклику учасників справи.
В С Т А Н О В И В:
Керівником Лисичанської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті заявлено вимогу про стягнення з відповідача ТДВ «Лисичанський желатиновий завод» плати в розмірі 4351,07 грн за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.08.2019 уповноваженою особою Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Харківській області в ході здійснення рейдової перевірки на автомобільній ділянці державного значення М-03 «Київ Харків Довжанський» 471 км проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки - DAF, модель FT 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепа SCHMITZ SPR 24 L 13.62 S01, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , а також свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 та інформації регіонального сервісного центру № 4444 (м. Лисичанськ Луганської області) є ТДВ «Лисичанський желатиновий завод».
За результатами проведення габаритно-вагового контролю 06.08.2019 було складено акт № 0023020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідку № 0007136 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, яким зафіксовано порушення вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". До вказаного акту проведений розрахунок, згідно з яким розмір плати за проїзд великовагового транспортного засобу склав 151,20 євро, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 06.08.2019 становить 4351,07 грн.
Відповідач обізнаний про факт нарахування плати за проїзд та її розмір, але у добровільному порядку її не відшкодував, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 24.05.2021 підтверджено підстави представництва керівником Лисичанської окружної прокуратури інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті із заявленими позовними вимогами; позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/304/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Згідно зі ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відповідачу було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, у зв`язку з чим справа розглядається за наявними у ній матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.
На підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Харківській області у період з 05.08.2019 по 11.08.2019, затвердженого 01.08.2019 року начальником Управління Укртрансбезпеки у Харківській області (далі - Управління), та направлення на перевірку від 05.08.2019 № 029477 уповноваженою особою Управління 06.08.2019 на автомобільній ділянці державного значення М-03 «Київ Харків Довжанський» 471 км було проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки "DAF", модель FT 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_5 та напівпричепу SCHMITZ SPR 24 L 13.62 S01, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 та здійснював перевезення вантажу по маршруту м. Київ - м. Лисичанськ Луганської області (а.с. 26-30).
За результатами проведеної перевірки і зважування автомобіля та габаритно-вагового контролю, яке здійснювалось засобами вимірювальної техніки (прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030Т-AS2-PWIA заводський № 17-426 (свідоцтво про перевірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 35-02/5360; сертифікат від 27.11.2017 серії СТ № 000438, а.с. 31-32), встановлено, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням нормативних вагових обмежень, а саме: осьове навантаження на одиночну ось становить 11,61 т при нормативно допустимій 11,00 т, що є порушенням п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила № 1306).
Результати перевірки оформлені актом від 06.08.2019 № 0023020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с. 19).
Того ж дня, 06.08.2019, посадовою особою Укртрансінспекції у Харківській області, що проводила габаритно-ваговий контроль, та оператором вагового комплексу складено довідку № 0007136 про результати здійснення габаритно-вагового контролю автомобіля марки "DAF", модель FT 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_5 та напівпричепу SCHMITZ SPR 24 L 13.62 S01, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 20).
Результати зважування транспортного засобу підтверджені чеком (а.с. 22).
Відповідно до розрахунку плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0023020 від 06.08.2019 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових/габаритних параметрів нараховано плату за проїзд великовагового транспортного засобу у розмірі 151,20 євро.
Згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти (євро), встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку 06.08.2019 року 151,20 євро складає 4351,07 грн (а.с. 57).
Відповіді на вказаний лист відповідачем надано не було, нарахована позивачем плата за проїзд залишилася несплаченою.
Відповідач доказів, які б спростовували доводи прокурора та позивача, суду не подав.
На підставі ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши обставини справи, надані матеріали, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» (далі за текстом Закон № 2344), відповідно до ч. 12 ст. 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Частини 1 та 4 ст. 48 Закону № 2344 передбачають, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків (частина 4 ст. 48 Закону № 2344 в редакції, чинній на час проведення перевірки).
Статтею 33 Закону України від 08.09.2005 № 2862-IV "Про автомобільні дороги" визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Частиною 2 ст. 29 Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі за текстом Порядок № 879), пунктом 3 якого встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Згідно з п.п. 3 п. 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.
Пунктом 22.5 Правил № 1306 передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Згідно з п. 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.
Також пунктами 26, 27 Порядку № 879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.
Відповідно до п. 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.
Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено п. 30 Порядку № 879, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П розмір плати за проїзд; Рзм розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 м.
Відповідно до п. 311 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.
У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, перевізником визначено фізичну або юридичну особу суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.
Перевіривши наданий розрахунок, суд встановив, що розмір плати за проїзд визначено позивачем відповідно до вимог зазначених вище норм Порядку № 879 та відповідно до Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879.
Однак, у добровільному порядку відповідач не сплатив нарахованої плати за проїзд, доказів сплати цих коштів матеріали справи не містять.
Згідно з ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники правовідносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, дотримуючись вимог законодавства. Відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами (ст. 7 Господарського кодексу України).
Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (ч.ч. 1 та 2 ст. 216 Господарського кодексу України).
У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.
Згідно з ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.
Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 225 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.
Пунктами 37, 41 Порядку № 879 визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством, а дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.
Разом з тим жодних доказів на спростування факту перевищення нормативно-вагових параметрів транспортним засобом, який перебуває у власності відповідача, матеріали справи не містять. Доказів оскарження в установленому порядку дій позивача щодо фіксування правопорушення та нарахування стягуваної суми збитків відповідачем не надано.
Таким чином, при проведенні габаритно-вагового контролю, складанні відповідної довідки, акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, здійсненні розрахунку плати за проїзд посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Харківській області діяли на підставі та у спосіб, встановлені чинним законодавством.
За таких обставин, заявлені прокурором вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та її обставинами, відповідачем не спростовані, а тому підлягають повному задоволенню.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати прокуратури на судовий збір в сумі 2270,00 грн покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
В И Р І Ш И В:
1. Позов задовольнити повністю.
Згідно із ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст. 256 ГПК України та в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України з урахуванням приписів п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 22.07.2021.

Суддя І.П. Голенко