ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" липня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1323/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.,

секретар судового засідання Овчар А.С.

розглянувши справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Ем-Транс (вул. Кривалівська, 7, м. Черкаси, 18005)

до відповідача: Акціонерного товариства Українська залізниця (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03150) в особі регіональної філії Одеська Залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012)

про стягнення 43422,47 грн,- за участю представників учасників справи:

від позивача: Цинда Л.Г.,

від відповідача: Миргородова О.Ю.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Ем-Транс звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська Залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму нестачі вантажу в розмірі 43422,47 грн.

Позиції учасників справи

Підставою позову позивач визначив обставину неналежного виконання відповідачем свого зобов`язання з перевезення вантажу за договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 та за залізничною накладною №45299153 (досильна накладна №40812257), що призвело до його нестачі, а саме здійснення доставки вантажу одержувачу в меншій кількості, ніж було передано до перевезення.

17.06.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позов (а.с.105-120, т.1), в якому відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з огляду на таке. Відповідач вважає, що позивач належним чином не довів суду дійсної вартості вантажу, відправленого саме 23.11.2020 та у конкретному вагоні №95562062 зі станції Кирилівка на станцію Миколаїв-Вантажний за накладною №43392653, оскільки в довідці позивача від 03.12.2020 №12 зазначена вартість «зерна», а в довідці власника вантажу ТОВ «Каіс Агро» від 03.12.2020 №б/н зазначено вартість «зерна кукурудзи 3 класу, українського походження, урожаю 2020 року», між цим у накладній №45299153 зазначено вантаж «зерно кукурудзи» без зазначення класу та врожаю. Щодо поданих позивачем доказів на підтвердження дійсної вартості вантажу відповідач також зауважив, що видана ТОВ «Каіс Агро» довідка визначає вартість вантажу виходячи з курсу долара США відносно гривні станом на дату складення довідки 03.12.2020, що не підтверджує вартість відправленого вантажу 23.11.2020. З цього приводу відповідач також зауважив, що з метою визначення фактичної вартості вантажу, відправленого у вагоні 95562062 зі станції Зачепівка на станцію Жовтнева за накладною №45299153 від 23.11.2020, станом на 23.11.2020, він звернувся з відповідними запитами до ТОВ «Каіс Агро» 16.06.2021, проте на час подання відзиву відповіді не отримав. Також відповідач вважає, що фактично вага втраченого вантажу становить 7100 кг, а не 7150 кг, як вказано у розрахунку позивача, оскільки 50 кг різниці становить маса тари, що підтверджується актом контрольного зважування вагону від 01.12.2020. Крім цього відповідач заперечив щодо належності поданого позивачем доказу акту експертизи від 01.12.2020 №120-1202, складеного експертом Торгово-промислової палати Миколаївської області, зазначивши, що акт не містить жодного нормативно-правового акту чи стандарту, на підставі якого зроблені висновки, а також того, що його було підготовлено для подання до суду.

18.06.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.129-139, 140-154, т.1), в якій позивач наголосив на тому, що надані ним довідки в повному обсязі підтверджують вартість зерна кукурудзи, сума нестачі якого є предметом спору у цій справі, при цьому позивач зауважив, що ТОВ «Ем-Транс» та ТОВ Каіс Карго» було зазначено вартість одного й того самого вантажу, який перевозився за накладною №45299153 від 23.11.2020, при цьому позивач наголосив, що відповідно до вимог Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі документа відправника, яким у спірних відносинах є позивач. Крім цього позивач вказав, що маса нетто втраченого під час перевезення вантажу підтверджується комерційним актом та актом експерта, що спростовує доводи відповідача, висловлені з цього приводу. Щодо поданого разом з позовом акту експерта позивач зауважив, що регіональна торговельно-промислова палата Миколаївської області, як самоврядна організація, яка діє на підставі Закону України «Про торгово-промислові палати в України» та Статуту, експертизу у спірних відносинах по визначенню кількості вантажу та технічного стану вагону провела на законних підставах, а тому долучений до справи акт є належним та допустимим доказом, який підтверджує обґрунтованість вимог позивача. При цьому позивач зауважив, що відповідачем не було надано жодного пояснення з приводу відсутності на вагоні ЗПП відправника Е271405 та встановлення на її місці ЗПП залізниці.

14.07.2021 позивачем було надано письмові пояснення (а.с.166-176, 177-185, т.1), в яких позивач виклав свої пояснення щодо помилковості подання ним разом з позовом платіжного доручення про сплату судового збору, а також надав додаткові пояснення з приводу маси тари. Так, позивач зазначив, що у первинній накладній №45299153 від 23.11.2020 було зазначено масу тари 23300/23350 кг, тобто з можливою похибкою, між цим при зважуванні тари та складенні комерційного акту було встановлено, що маса тари становить 23300 кг, а тому враховуючи, що фактична маса брутто становить 85200, фактично вантаж був доставлений у кількості 61900 кг, що є на 7150 кг менше, ніж передано до перевезення. При цьому позивач знову наголосив, що відповідно до Статуту залізниць України підставою для матеріальної відповідальності залізниці є саме комерційний акт.

Під час розгляду справи по суті позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Відповідач проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволені.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.05.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Ем-Транс було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1323/21; постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на "17" червня 2021 о 14:00.

17.06.2021 судом було проголошено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до « 08» липня 2021 о 16год.15хв. 08.07.2021 судом протокольною ухвалою було оголошено перерву в судовому засіданні до « 19» липня 2021 о 09год.30хв.

Крім цього, ухвалами суду від 08.06.2021, 17.06.2021 та від 08.07.2021 судом було забезпечено участь представника позивача у судових засіданнях в режимі відеоконференції відповідно до ст.197 ГПК України.

У судовому засіданні 19.07.2021 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

Відповідно до повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №99-41816844/2020-001 від 26.03.2020 (а.с.40, т.1) Акціонерне товариство «Українська залізниця» (перевізник) засвідчило прийняття від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ем-Транс» (замовник) заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, присвоївши код відправника/одержувача 1554, код платника - 8202495 та відкрила особовий рахунок з ідентичним номером.

Так, предметом договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 (в редакції, що оприлюднена 31.05.2020 та яка вводиться в дію 01.07.2020) є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п.1.4. надання послуг за договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання / збирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

За умовами п.п.2.3.2., 2.3.7. п.2.3. договору перевізник зобов`язаний, зокрема: приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнера) замовника або у власних вагонах (контейнерах) перевізника, надавати власні вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації розміщеної у Системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до договору та Збірнику тарифів; надавати власні вагони перевізника в технічно справному вагоні для виконання вантажних операцій замовником.

Згідно з п. 5.6. договору перевізник відповідає за шкоду спричинену вантажу та/або вагонам замовника відповідно до законодавства.

Водночас, 26.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ем-Транс» (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Каіс Агро» (клієнт) було укладено договір транспортно-експедиційного обслуговування №28 (а.с.49-56, т.1), згідно з яким експедитор зобов`язався за плату та за рахунок клієнта надати або організувати надання транспортно-експедиторських послуг, а саме забезпечити оптимальне транспортне обслуговування, а також організувати перевезення вантажу (зернові, олійні культури та продукти їх переробки) залізничним транспортом. За умовами п.п.7.1., 7.3. договору він набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення підписів печатками та діє до 01.09.2019 з можливістю пролонгації на кожний наступний рік на тих самих умовах за умови, якщо протягом 30 календарних днів до закінчення договору жодна із сторін не заявить про його розірвання.

19.11.2020 до вищевказаного договору було укладено додаткову угоду №45 (а.с.57, т.1), згідно з якою ТОВ «Каіс Агро» доручило позивачу здійснення перевезення кукурудзи 3 класу по маршруту: станція Зачепилівка Придністровської залізниці станція Жовтнева Одеської залізниці. За умовами додаткової угоди перевезення вантажу має здійснюватись у кількості 278,00 тонн (+/- 10%), термін надання послуг листопад 2020.

23.11.2020 за залізничною накладною №45299153 (а.с.41, т.1) позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ем-Транс» зі станції Зачепилівка відправив на станцію призначення Жовтнева Одеської залізниці для Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» насипом вантаж зерно кукурудзи, навантаження якого здійснювалось елеватором ТОВ «Зачипилівське ХПП». В пункті 7 накладної наявні відомості, що вантаж поставляється для ТОВ «МСП Ніка-Тера» в квоту OSKONDI VENTURES LIMITED згідно контракту від 17.11.2020 №Р17/11-20, продавцем вантажу є ТОВ «Каіс Агро». На зворотній стороні накладної міститься переуступний напис відповідно до якого ТОВ «МСП Ніка-Тера» передало право на пред`явлення претензій ТОВ «Ем-Транс». Згідно з відомістю про вагони, складеної до залізничної накладної №45299153 (а.с.42, т.1), вантаж був відправлений, зокрема, у вагоні №95565062, тара якого становить 23300/23350 кг, вагон опломбований ЗПП Е271405, Е271444, маса вантажу становить 69050 кг, при цьому маса брутто у відомості не зазначена.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.43, т.1), вагон №95565062 на станцію Жовтнева прибув за досильною накладною №40812257. Досильна накладна, зокрема, містить відомості щодо пакування вантажу насипом, маси вантажу 69050 кг (п.24), тари 23300/23350 кг, наявності пломб - ЗПП Е271405, Е271444 (п.20).

30.11.2020 представниками ТОВ «МСП Ніка-Тера» за участю представників РТПП Назарова М.В. та ТОВ «Ем-Транс» Онищук Н.Н. було складено акт контрольного зважування залізничного вагону №95562062 (а.с.45, т.1), яким зафіксовано розбіжність фактичної маси вантажу із зазначеною у перевізних документах на 7150 кг та відсутність ЗПП №Е271405.

Далі, 01.12.2020 на станції призначення Жовтнева було складено комерційний акт №417503/171 (а.с.47-48, т.1) про невідповідність фактичної маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах за наявності ознак нестачі вантажу у вагоні №95565062 за накладною №45299153. Так, у зазначеному комерційному акті вказано, що на підставі комерційного акту станції Миколаїв Одеської залізниці від 28.11.2020 №415103/240 була проведена комісійна перевірка та зважування вагону №95565062 на справних вагонних вагах вантажоодержувача ВЕПВ 150 №07 (повірка 22.09.2020) в складі комісії: ДС ОСОБА_1 , ДМС Ришко А.І., агент комерційний ОСОБА_2 , стрільця ВОХР ст. Миколаїв Лисенко А.Ф., слідчого Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області Рижиков Д.П., представника вантажоодержувача Бастан С.С. Комерційним актом зафіксовано, що в документі зазначено: вантаж - зерно кукурудзи, навантаження - насипом, нетто 69050кг, тара 23300/23350 кг, 2 (два) ЗПП відправника №Е271405 та №Е271444. Фактично встановлено: вантаж - зерно кукурудзи, брутто - 85200кг, тара перевірена - 23300кг, нетто 61900кг, що менше документа на 7150кг. На механізмі пломбування розвантажувальних люків вагону відсутній ЗПП відправника №Е271405, навішано 1 (одну) свинцеву пломбу ст. Миколаїв Одеської залізниці к/з А308 справна, задіяна; на механізмі пломбування завантажувальних люків вагону ЗПП №Е271444 відправника справний, задіяний, відповідає документу. Доступу до вантажу немає. Висипання вантажу немає. Люки прилягають щільно. При розкритті завантажувальних люків встановлено між 1 та 2 люками у наявності воронкоподібне поглиблення глибиною 1500мм, довжиною 3000 мм, шириною 1000 мм; між 4 та 5 люками у наявності воронкоподібне поглиблення глибиною 1400 мм, довжиною 3000 мм, шириною 1100 мм. Вагон прибув технічно справний згідно акту форми ГУ-106 станції Миколаїв Одеської залізниці від 25.11.2020 №243, в комерційному відношенні згідно акту загальної форми станції Миколаїв Одеської залізниці від 25.11.2020 №12187. Тарування вагону проводилось 01.12.2020 в присутності: ДМС Ришко А.І., комерційного агента ОСОБА_3 , представника одержувача Бастан С.С. Комерційний акт містить підписи начальника станції Тріщан О.О., начальника вантажного району Ришко А.І., комерційного агента ОСОБА_3 та одержувача ОСОБА_4 .

Крім цього, 01.12.2020 представниками ТОВ «МСП Ніка-Тера» було складено акт контрольного зважування залізничного вагону (44, т.1) за участю представників РТПП Назарова М.В., ТОВ «Ем-Транс» Онищук Н.Н. та комерційного агента станції Жовтнева Зоболотньої Є.О., яким встановлено, що за даними документів маса брутто вагону №95562062 визначена 92400 кг, тара 23350 кг, нетто 69050 кг, а по залізничним вагам брутто 85250 кг, тара 23300 кг, нетто 61950 кг. Згідно з актом розбіжність даних становить: брутто 7150 кг, тара 50 кг, нетто 7100 кг.

Також 01.12.2020 експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області було складено акт №120-1202 (а.с.60-67, т.1) за результатом проведеної експертизи з огляду вагону №95562062 за залізничною накладною №45299153 і визначення кількості вантажу шляхом переважування. Згідно з актом експертизою було встановлено наступне: при зовнішньому огляді вагона встановлено, що вагон опломбований однією ЗПП «ВАРТА-УНІВЕРСАЛ» і однієї свинцевою пломбою №095. Номер однієї ЗПП «ВАРТА-УНІВЕРСАЛ» розташований на запірному пристрої верхніх люків №Е271444 відповідає даним, вказаним в накладній №45299153. Свинцева пломба №095 розташована на другому розвантажувальному люку. Зворотній бік свинцевої пломби не читається. ЗПП «ВАРТА-УНІВЕРСАЛ» Е271405 відсутня; просипання вантажу з вагону немає. На вимогу замовника експертизи, в присутності експерта проведено переважування вагона, яке проводилося на вагах вагонних тензометричних

ВЕПВ-150, заводський №1139, з зупинкою вагона, при участі представника ТОВ «Ем-Транс» Онищук М.Н. У вагоні №95562062 після зняття пломб і розкриття верхніх завантажувальних люків, встановлено: в районі між першим та другим і третім та четвертим (від драбини) завантажувальними люками мається конусоподібне поглиблення вантажу у вигляді воронки (порожнини) зі стіканням вантажу у бік першого та третього розвантажувального люка. Візуально вільний простір у вагоні дозволяє поміститися нестачі вантажу. По інших частинах вагону вантаж має рівну поверхню. За результатом переважування встановлено: маса, яка значиться в документах брутто 92400, тара 23350, нетто 69050; маса фактична брутто 85250, тара 23300, нетто 61950. За результатом проведеної експертизи експертом ТПП зроблено висновок, що фактично маса нетто у оглянутому вагоні №95565062 становить 61950 кг, що на 7150 кг менше проти даних вантажовідправника, вказаних в накладній №45299153.

На підтвердження вартості втраченого вантажу позивач надав суду: 1) довідку ТОВ «Ем-Транс» про вартість зерна від 03.12.2020 №12 за підписом директора та головного бухгалтера позивача (а.с.58, т.1), згідно з якою вартість зерна, відправленого 23.11.2020 зі ст. Зачепилівка на станцію Жовтнева по накладній №45299153 становить 6381,20 грн з ПДВ за 1 тонну; 2) довідку ТОВ «Каіс Агро» про вартість вантажу від 03.12.2020 №б/н за підписом директора товариства (а.с.59, т.1), в якій зазначено, що вартість зерна кукурудзи 3 класу, українського походження, урожаю 2020 року, що належить ТОВ «Каіс Агро» згідно контракту від 19.11.2020 №17/11-20 та відправленого 23.11.2020 за накладною №45299153 складає 6381,20 грн за 1 метричну тонну (224,40 долара США згідно курсу НБУ 28,4367 на дату довідки).

Під час розгляду справи відповідач заперечував вірність визначеної позивачем фактичної вартості відправленого вантажу згідно з вищевказаними довідками, зокрема, у зв`язку з тим, що в довідці ТОВ «Каіс Агро» вартість вантажу визначена еквівалентно курсу долара США станом на день складення довідки - 03.12.2021, а не на день відправлення вантажу 23.11.2021. У зв`язку з цим представник відповідача звернувся з адвокатським запитом до ТОВ «Каіс Агро» (а.с.117-119, т.1), в якому просив надати, зокрема, копії первинних документів, що підтверджують станом на дату відправлення вартість вантажу «зерно кукурудзи», відправленого зі станції Зачепилівка до станції Жовтнева у вагоні №95562062 (залізнична накладна №45299153 від 23.11.2020). Як пояснив відповідач, відповідь на вказаний запит йому станом на час вирішення спору судом не надійшла. Між цим, відповідач не подав суду відомостей щодо курсу долара США станом на 23.11.2021.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Приписами ст. 307 ГК України унормовано, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

За змістом ст. 308 ГК України відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення. Вантажовідправник зобов`язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством. Про прийняття вантажу до перевезення перевізник видає вантажовідправнику в пункті відправлення документ, оформлений належним чином.

Відповідно до ст. 314 ГК України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає, зокрема, у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

На підставі цього Статуту наказом Мінтрансу від 21.11.00 № 644 затверджено, зокрема: Правила приймання вантажів до перевезення; Правила видачі вантажів; Правила оформлення перевізних документів; Правила складання актів; Правила заявлення та розгляду претензій та інші Правила.

Пунктом 6 Статуту поміж іншого передбачено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до п.23. Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій. Для посвідчення прийняття вантажу до перевезення станція видає відправнику квитанцію. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів. Станції видають вантажовідправникам бланки накладних (комплектів перевізних документів) за плату згідно з тарифом.

Згідно з п.24. вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Упакування, пакетування, тара повинні відповідати вимогам нормативних документів. Відправник зобов`язаний на вимогу залізниці пред`явити стандарт або технічні умови, сертифікат на відвантажувану продукцію (якщо вона підлягає сертифікації), а також на її тару.

За умовами п.31. Статуту залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери. Додаткова підготовка вагонів та контейнерів під завантаження вантажів, що потребують особливих умов перевезення і зберігання, може здійснюватися залізницею на підставі договору за рахунок відправника. Під наливання повинні подаватися цистерни та бункерні напіввагони, що відповідають роду наливного вантажу. Підготовка під наливання спеціальних цистерн та бункерних напіввагонів усіх форм власності здійснюється відправником. Придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається: вагонів - відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці; контейнерів, цистерн та бункерних напіввагонів - відправником.

Відповідно до п.28. Правил приймання вантажів до перевезення договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній. Факт приймання вантажу до перевезення, завантаженого у вагон (контейнер) відправником, підтверджується підписанням Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, видачу/приймання контейнерів працівниками відправника і залізниці. Вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Згідно з п.п. 37, 38 Статуту під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса вантажів визначається відправником. Завантажені контейнери, а також криті вагони (у тому числі ізотермічні) і цистерни пломбуються тим підприємством, організацією, засобами яких провадиться навантаження. Домашні речі можуть перевозитися за пломбами залізниці або експедитора. Перелік вантажів, що допускаються до перевезення у вагонах без пломб, технічні умови виготовлення пломб, а також порядок пломбування вагонів і контейнерів встановлюються Правилами.

Відповідно до п.52 Статуту на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі, зокрема, прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами; прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

Відповідно до п.53. Статуту якщо під час перевірки маси, кількості місць або стану вантажу на станції призначення буде виявлено недостачу, псування або пошкодження вантажу, або якщо ці обставини зазначені у комерційному акті, складеному на шляху проходження, станція призначення зобов`язана визначити обсяг фактичної недостачі, міру псування або пошкодження вантажу. У разі потреби в здійсненні експертизи вантажу залізниця за власною ініціативою або на вимогу одержувача запрошує експертів.

Згідно з п.110. Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству. Обов`язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Пунктом 111 Статуту передбачено, що залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли: а) вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення; б) недостача, псування або пошкодження сталися внаслідок дії природних причин, пов`язаних з перевезенням вантажу на відкритому рухомому складі; в) вантаж перевозився у супроводі провідника відправника чи одержувача; г) недостача вантажу не перевищує норм природної втрати і граничного розходження визначення маси; д) зіпсований швидкопсувний вантаж, виявлений у вагоні, прибув без порушення встановленого режиму перевезень (охолодження, опалення, вентиляція), і термін перебування вантажу в дорозі не перевищив граничного терміну перевезень, встановленого Правилами; е) втрата, псування або пошкодження вантажу відбулися внаслідок: 1) таких недоліків тари, упаковки, які неможливо було виявити під час приймання вантажу до перевезення; 2) завантаження вантажу відправником у непідготовлений, неочищений або несправний вагон (контейнер), який перед тим був вивантажений цим же відправником (здвоєна операція); 3) здачі вантажу до перевезення без зазначення в накладній особливих його властивостей, що потребують особливих умов або запобіжних засобів для забезпечення його збереження під час перевезення; 4) стихійного лиха та інших обставин, які залізниця не могла передбачити і усунення яких від неї не залежало.

У відповідності до п.п. 114, 115 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

За змістом п.6 Правил заявлення та розгляду претензій якщо вантажовідправником є транспортно-експедиторське підприємство, яке не є виробником або постачальником вантажу, для підтвердження вартості відправленого вантажу заявником до претензії може бути додана завірена копія договору транспортного експедирування, укладеного між вантажовідправником (експедитором) і фактичним постачальником (виробником) вантажу, та рахунок або інший документ фактичного постачальника (виробника), що підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно з п.27. Правил видачі вантажів вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2 % маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0 - 6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м`ясо свіже; 1,5 % маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива; 1 % маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м`ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м`ясні всякі; 0,5 % маси всіх інших вантажів. Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Згідно з п. 127 Статуту залізниця несе матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування, пошкодження, прострочення відбулися не з її вини.

За приписами п. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Відповідно до п. 1 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2020 №334, при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти (додаток 1) та акти загальної форми (додаток 6 до Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Мінтрансу від 25.02.99 N 113 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.03.99 за N 165/3458). Крім того, у необхідних випадках можуть складатися акти про технічний стан вагона або контейнера (додаток 2), акти розкриття вагона або контейнера для митного, прикордонного та інших видів контролю (додаток 3), акти про пошкодження вагона або контейнера (додатки 4 і 5) та інші акти у випадках, передбачених правилами перевезення, що застосовуються до даного виду вантажу.

Відповідно до п.2. Правил складання актів комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

Згідно з п.9 Правил складання актів (стаття 129 Статуту) у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженність, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено.

Пунктом 30 Правил видачі вантажів (ст. 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту), затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.200 №644, передбачено, що у разі потреби встановлення розміру або причини недостачі, псування або пошкодження вантажу і суми, на яку знизилась його вартість, залізниця за власною ініціативою або на вимогу одержувача запрошує експертів бюро товарних експертиз, інспекції якості, ветеринарно-санітарного нагляду або відповідних спеціалістів організацій і підприємств, які не належать до системи Міністерства транспорту.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про торгово-промислові палати України» торгово-промислова палата є недержавною неприбутковою самоврядною організацією, яка об`єднує юридичних осіб, які створені і діють відповідно до законодавства України, та громадян України, зареєстрованих як підприємці, та їх об`єднання.

Статтею 11 Закону визначено, що торгово-промислові палати мають право, зокрема, надавати за дорученням українських та іноземних юридичних і фізичних осіб послуги, пов`язані із захистом їх прав та інтересів, відповідно до законодавства України та міжнародних договорів України; проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість; здійснювати інші повноваження, що не суперечать законодавству України. Методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України. Права торгово-промислових палат закріплюються в їх статутах і реалізуються у порядку, передбаченому законодавством України.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 77 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позиція суду

Наявна у справі залізнична накладна №45299153 свідчить про укладення між ТОВ «Ем-Транс» та АТ Українська залізниця договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача, яким є ТОВ «МСП Ніка-Тера». Як вбачається з відомостей, які наведені у вказаній залізничній накладній, завантаження вантажу у вагони здійснено насипом елеватором ТОВ «Зачепилівське ХПП» та прийнято залізницею до перевезення без зауважень.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що вагон №95562062 до станції призначення Жовтнева Одеської залізниці прибув за досильною накладною №45299153 та під час переважування вагону було виявлено нестачу вантажу, про що складено відповідний комерційний акт згідно з вимогами Статуту та Правил. Так, у складеному на станції призначення комерційному акті, який є підставою для матеріальної відповідальності, зазначено, що вагон у технічному стані та комерційному відношенні виявився справним, разом з цим на механізмі пломбування розвантажувальних люків був відсутній ЗПП відправника №Е271405, натомість навішено 1 свинцеву пломбу станції Миколаїв, відомості про яку відсутні у залізничній накладній, при цьому при розкритті завантажувальних люків було встановлено наявність воронкоподібних поглиблень. Крім цього в комерційному акті встановлено, що фактично на станцію призначення вантаж у вагоні №95562062 прибув у меншій кількості, ніж його було пред`явлено до перевезення, а саме нестача маси нетто становить 7150 кг.

Додатково про наявність обставин, які відображені у комерційному акті, також свідчать подані позивачем акт експертизи від 01.12.2020 №120-1202, складений експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області, а також акти про контрольне зважування вагону представниками ТОВ «МСП Ніка-Тера», в тому числі, за участі представника залізниці.

З врахуванням викладених обставин та враховуючи, що залізниця несе матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування, пошкодження, відбулися не з її вини, з огляду на те, що залізниця вантаж позивача прийняла до перевезення без зауважень, натомість складений на станції призначення комерційний акт разом з іншими доказами свідчить про встановлену обставину прибуття вантажу в меншій кількості, ніж прийнято до перевезення, суд вважає, що відповідачем не доведено, що нестача вантажу відбулась не під час перевезення, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем до відповідача вимог про відшкодування збитків внаслідок нестачі.

Здійснений позивачем розрахунок вартості нестачі вантажу судом визнається обґрунтованим, оскільки підтверджується матеріалами справи, відповідає вимогам Статуту та Правил, а також здійснений з врахуванням обсягу нестачі вантажу згідно комерційного акту та вартості втраченого вантажу, яка підтверджується наявними у справі доказами. При цьому суд відхиляє доводи відповідача щодо необґрунтованості здійсненого позивачем розрахунку, враховуючи, що згідно вимог Статуту дійсна вартість вантажу визначається саме на підставі суми рахунка або іншого документа відправника, яким є позивач, між цим суд відзначає, що надання для підтвердження вартості відправленого вантажу документів постачальника (виробника) згідно положень Правил є правом (може бути додана до претензії), а не обов`язком відправника. Щодо заперечень відповідача суд також вважає необхідним зауважити, що довідка ТОВ «Каіс Агро» відображає вартість відправленого 23.11.2020 вантажу за залізничною накладною №45299153 та визначена у гривні, із зазначенням еквіваленту станом на день складення довідки курсу долара США, а не навпаки. Крім цього, визначена позивачем фактична вартість вантажу відповідачем належним чином не спростована, відповідач не подав суду відомостей щодо курсу долара США станом на 23.11.2021 та з будь-якими клопотаннями про витребування доказів до суду не звертався.

Також, суд вважає недоведеними доводи відповідача щодо маси нестачі вантажу, з огляду на таке. Так, у залізничній накладній №45299153 та досильній накладній №40812257 містяться дані щодо маси нетто вантажу у вагоні №95562062 в кількості 69050 кг, а маса тари визначена як 23300/23350, при цьому дані накладних маси брутто не містять. Отже, приймаючи до уваги, що вантаж у вагон завантажений насипом, а на станції призначення при контрольному зважуванні вагону визначено його масу в обсязі 23300 кг, суд вважає, що обставина нестачі маси вантажу нетто в обсязі 7150 кг, при фактичній масі брутто 85200 кг, є доведеною. Між цим суд зауважує, що в актах контрольного зважування, на які посилається відповідач, маса вантажу згідно даних документів зазначена як 23350 кг, натомість як вже зазначалось, згідно даних документів (накладних) маса визначена як 23300/23350 кг, разом з цим з матеріалів справи судом не встановлено, що тара вагона на час його завантаження становила 23350 кг, а не 23300 кг. При цьому, в комерційному акті вказано, що в документі вказано нетто 69050 кг, а на станції призначення виявлено 61900, різниця складає та вказана в акті 7150 кг.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю Ем-Транс підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги задоволення в повному обсязі позовних вимог позивача, судовий збір в сумі 2270,00 грн слід покласти на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства Українська залізниця (вул. Єжі Гедройця, 5, м. Київ, 03680, ) в особі регіональної філії Одеська Залізниця (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ем-Транс (вул. Кривалівська, 7, м. Черкаси, 18005, ) вартість нестачі вантажу в розмірі 43422 /сорок три тисячі чотириста двадцять дві/грн 47 коп та судовий збір в сумі 2270 /дві тисячі двісті сімдесят/грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст складено 23 липня 2021 р.

Суддя Д.О. Бездоля