РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.07.2021Справа № 910/1827/21

За позовомФізичної особи-підприємця Скрипія Максима Олександровича
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Кашт Івент Сервіс"
простягнення 85 000, 00 грн
За зустрічним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Кашт Івент Сервіс"
до Фізичної особи-підприємця Скрипія Максима Олександровича
простягнення 96 500, 00 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: Скрипій М.О.

від відповідача: Марків Н.В. - представник за довіреністю;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа № 910/1827/21 за позовом Фізичної особи-підприємця Скрипія Максима Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАШТ ІВЕНТ СЕРВІС" про стягнення заборгованості в розмірі 85 000, 00 грн за договором № Д01/12/2020-1 від 01.12.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, виготовив відеоролик, узгодивши його попередньо із представниками відповідача, а після виготовлення у погоджений договором строк передав виготовлений ним результат інтелектуальної власності представникам відповідача.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 12.02.2021 відкрито провадження у справі № 910/1827/21, вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

02.03.2021 відповідачем долучено до справи письмовий відзив на позов

02.03.2021 через загальний відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кашт Івент Сервіс" надійшла зустрічна позовна заява до Фізичної особи-підприємця Скрипія Максима Олександровича про стягнення 65 000, 00 грн попередньо сплачених коштів, 21 000, 00 грн пені та 10 500, 00 грн штрафу.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач за зустрічним позовом у строк, встановлений договором № Д01/12/2020-1 від 01.12.2020 роботи з виготовлення відео контенту для замовника не виконав та до 18.12.2020 Акт виконаних робіт позивачу за зустрічним позовом не передав, чим порушив умови договору.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кашт Івент Сервіс" до Фізичної особи-підприємця Скрипія Максима Олександровича про стягнення 65 000, 00 грн попередньо сплачених коштів, 21 000, 00 грн пені та 10 500, 00 грн штрафу об`єднано в одне провадження з первісним позовом Фізичної особи-підприємця Скрипія Максима Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАШТ ІВЕНТ СЕРВІС" про стягнення заборгованості в розмірі 85 000, 00 грн по справі № 910/1827/21.

У зв`язку із поданням Товариством з обмеженою відповідальністю "Кашт Івент Сервіс" зустрічної позовної заяви, суд дійшов висновку щодо необхідності переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ухвали від 15.03.2021 справу № 910/1827/21 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, а підготовче засідання призначено на 16.04.2021.

07.04.2021 через загальний відділ діловодства суду від ФОП "Скрипія М.О. надійшов відзив на зустрічну позовну заяву та заявлено про виклик для допиту як свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та допит позивача як свідка.

Як встановлено судом, до первісного позову долучено заяви свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Позивач за первісним позовом заявляючи про виклик свідків стверджував, що вказані особи можуть підтвердити факт виконання ФОП Скрипієм М.О. робіт за договором № Д01/12/2020-1 від 01.12.2020 та факт передачі результатів робіт одночасно із актом виконаних робіт 16.12.2020 директору ТОВ "Кашт Івент Сервіс".

Однак, за результатами розгляду зазначеного вище клопотання судом не встановлено передбачених ст. 89 Господарського процесуального кодексу України підстав для виклику свідків у судове засідання для допиту.

16.04.2021 в підготовчому судовому засіданні судом були встановлені відповідно до ст. 114 Господарського процесуального кодексу України розумні строки, розгляд справи було відкладено на 28.05.2021.

18.05.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача за зустрічним позовом через загальний відділ діловодства надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

26.05.2021 позивач за первісним позовом надав до суду відповідь на відзив.

Враховуючи те, що судом остаточно з`ясований предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги, визначені обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрані відповідні докази, вчинені усі дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, суд вирішив закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті на 09.07.2021.

Безпосередньо в судовому засіданні 09.07.2021 сторони надали усні пояснення на обґрунтування їх позовних вимог за первісним і зустрічним позовами та навели доводи й заперечення проти заявлених до них позовних вимог.

Згідно зі ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КАШТ ІВЕНТ СЕРВІС" (як замовником) та Фізичною особою-підприємцем Скрипієм Максимом Олександровичем (як виконавцем) укладено договір № Д01/12/2020-1 про створення за замовленням відео контенту за умовами п. 1.1. якого замовник замовляє і оплачує, а виконавець приймає на себе зобов`язання виготовити відео контент для замовника (надалі - робота), а саме об`єкт права інтелектуальної власності - промо відео-ролик, хронометражем _____ хвилин (надалі об`єкт) та передати замовнику виключні майнові права на об`єкт на умовах, визначених цим договором.

Строки виконання робіт за цим договором - "17" грудня 2020 (п. 1.3. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору, вартість робіт, включаючи винагороду за передачу виключних майнових прав інтелектуальної власності складає 150 000, 00 грн.

Розділом 3 договору сторони погодили, що оплата робіт за цим договором здійснюється замовником в наступному порядку:

3.1.1. замовник здійснює попередню оплату робіт в розмірі не більше 50% вартості, зазначеної в п. 2.1. договору, що становить 75 000, 00 грн трьома частинами в наступному порядку:

- до "07" грудня 2020 сплачується 25 000, 00 грн;

- до "10" грудня 2020 сплачується 25 000, 00 грн;

- не пізніше "17" грудня 2020 сплачується 25 000, 00 грн;

3.1.2. оплата решти вартості виконаних робіт 50%, що становить 75 000, 00 грн протягом 7 днів після здачі готового об`єкта.

Після завершення виконання робіт виконавець до "18" грудня 2020 передає замовнику Акт виконаних робіт. Замовник протягом 7 робочих днів від дати отримання від виконавця об`єкту та Акту, підписує цей Акт, або у випадку невиконання та/або несвоєчасного та/або неналежного та/або неякісного виконання та/або виконання з відступами або недоліками направляє письмову мотивовану відмову від підписання Акту (п. п. 5.1., 5.2. договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 11.1. договору).

Як вбачається з доводів позивача за первісним позовом, свої зобов`язання за договором він виконав в повному обсязі, а саме: виготовив відеоролик, узгодивши його попередньо із представниками відповідача, після виготовлення та погодження виконавець у визначений договором строк 16.12.2020 передав виготовлений ним результат інтелектуальної власності - відеоролик представникам замовника.

Разом з тим, як стверджує позивач за первісним позовом, в порушення умов п. 5.2. договору замовник не повернув підписаний зі свого боку акт виконаних робіт виконавцю та не надав позивачу письмову мотивовану відмову від підписання акту, а заборгованість відповідача перед позивачем становить 85 000, 00 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову з наступних підстав.

Виходячи зі змісту укладеного між сторонами договору, він за своєю правовою природою є договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України).

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На підтвердження первісного позову ФОП Скрипій М.О. наголошує, що у зв`язку з повним виконанням своїх обов`язків за договором, 16.12.2020 за адресою кінцевого замовника відеоролику - Управління туризму та промоцій виконавчого органу Київської міської ради представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передали керівнику відповідача - Алієва Тофіку Магомед огли результати виконаних робіт за договором - відеоролик та одночасно із цим, два примірники акту виконаних робіт (на виконання п. 5.1. договору). На підтвердження даного факту - надаємо суду заяви свідків ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ).

Дійсно, в листопаді 2020 Управління туризму та промоцій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розмістило оголошення про проведення процедури закупівлі (https://tender.uub.com.ua/tender/UA-2020-11-05-006698-b).

Як вбачається із протоколу № 47 від 25.11.2020 засідання тендерного комітету, учасниками вказаної закупівлі були ФОП Скрипій М.О., ТОВ "КАШТ ІВЕНТ СЕРВІС", ФОП Пожидаєв А.В.

За результатами оцінки розгляду тендерних пропозицій, визначено переможцем ТОВ "КАШТ ІВЕНТ СЕРВІС", а 07.12.2020 укладено відповідний договір № 17/2020 послуги з виробництва кіноплівки та відеокасет і супутні послуги за кодом CPV за ДК 021:2015 - 92110000-5 (виготовлення промо-роликів про туристичні можливості столиці України).

Однак, за договором № 17/2020 від 07.12.2020 не виникло жодних господарських правовідносин між ФОП Скрипієм М.О. та Управлінням туризму та промоцій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА). Суд вважає посилання позивача за первісним позовом на Управління як на кінцевого замовника ролику за договором № Д01/12/2020-1 від 01.12.2020 безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, договір № Д01/12/2020-1 від 01.12.2020 не містить положень про те, що відеоролик (об`єкт) передається в приміщенні Управління туризму та промоцій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

ФОП "Скрипій М.О. відповідно до умов договору № Д01/12/2020-1 від 01.12.2020 був зобов`язаний завершити роботи 17.12.2020 та передати Акт виконаних робіт замовнику до 18.12.2020.

Як вбачається з долучених до первісного позову доказів, 06.01.2021 ФОП Скрипій М.О. направив на адресу ТОВ "КАШТ ІВЕНТ СЕРВІС" вимогу щодо виконання зобов`язань за договором, Акти виконаних робіт від 18.12.2020 підписані ФОП Скрипій М.О. (направляються повторно).

Інших доказів направлення Актів виконаних робіт на адресу замовника виконавцем надано не було.

Відповідач за первісним позовом у своєму відзиві також наголошує, що вимога з копією Акту направлена на його адресу 06.01.2021.

Стосовно долучених до первісного позову заяв свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до положень ст. 89 Господарського процесуального кодексу України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка.

У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Однак, викладені у заявах свідків відомості не свідчать про належне передання об`єкту саме на користь замовника, а судження свідків про, нібито, змову та корупційну діяльність під час проведення закупівлі до уваги не приймаються, оскільки такі доводи не підкріплені жодними фактичними даними та мають характер припущень.

Наявність обов`язку відповідача за первісним позовом щодо сплати заборгованості у розмірі 85 000,00 грн підтверджується матеріалами справи та не був спростований відповідачем, зокрема, останнім не надано суду доказів сплати грошових коштів у вказаному розмірі, а факт надсилання Акту замовнику 06.01.2021 підтверджується наявними у справі доказами,у зв`язку з чим первісний позов підлягає задоволенню в повному обсязі на вказану суму.

Витрати зі сплати судового збору за подання первісного позову покладаються на відповідача за первісним позовом.

Крім того, за результатами розгляду зустрічних позовних вимог суд дійшов наступних висновків.

ТОВ "Кашт Івент Сервіс" стверджує, що він виконав свій обов`язок з попередньої оплати робіт в розмірі 65 000, 00 грн, однак відповідач за зустрічним позовом у строки встановлені договором роботи не виконав та до 18.12.2020 Акт виконаних робіт замовнику не передав.

Позивач за зустрічним позовом вважає, що оскільки строк дії договору закінчився 31.12.2020, а умовами правочину не передбачено автоматичної пролонгації, то відповідач за зустрічним позовом зобов`язаний повернути на його користь суму попередньої оплати в розмірі 65 00, 00 грн, оскільки такі кошти набуті за правовою підставою, яка відпала.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов:

- по-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння.

-по-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою.

-по-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Проте, як вже було вказано вище, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 11.1. договору). Із зазначених положень можна дійти висновку, що йде мова про виконання обов`язку виконати та передати роботу, а також обов`язок оплатити виконану роботу.

Більше того, у платіжних дорученнях № 4388 від 04.12.2020, № 4394 від 08.12.2020, № 4426 від 14.12.2020, № 4429 від 14.12.2020, № 4449 від 18.12.2020, № 4458 від 21.12.2020, призначення платежу - Оплата за виготовлення відео контенту зг. Договору № Д01/12/2020-1 від 01.12.2020.

Тобто, відповідач за зустрічним позовом набув грошові кошти в розмірі 65 000, 00 грн за наявності належної правової підстави, а посилання позивача за зустрічним позовом на положення ст. 1212 Цивільного кодексу України під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження.

У задоволенні зустрічного позову в частині повернення коштів в розмірі 65 000,00 грн суд відмовляє.

За прострочення строків виконання робіт ТОВ "Кашт Івент Сервіс" нарахувало до стягнення з ФОП Скрипія М.О. пеню в розмірі 21 000, 00 грн та штраф в розмірі 10 500, 00 грн.

Положеннями ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 8.4. договору, виконавець в разі прострочення строків виконання робіт сплачує пеню в розмірі 1% від повної суми робіт за кожен день прострочки, а за прострочення понад 15 днів додатково стягується штраф в розмірі 7% вказаної вартості послуг.

Матеріалами справи підтверджується, що всупереч умов договору ФОП Скрипій М.О. надіслав на адресу ТОВ "Кашт Івент Сервіс" Акт виконаних робіт лише 06.01.2021, замість "до 18.12.2020", чим прострочив виконання взятого на себе зобов`язання.

Перевіривши поданий позивачем за зустрічним позовом розрахунок пені та штрафу, суд приходить до висновку про його обґрунтованість, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача за зустрічним позовом пені в розмірі 21 000, 00 грн та штрафу в розмірі 10 500, 00 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, зустрічні позовні вимоги суд задовольняє частково.

Витрати зі сплати судового збору за подання зустрічного позову покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Стосовно витрат на професійну правничу допомогу судом встановлено таке.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Так, на підтвердження понесених позивачем за первісним позовом судових витрат у матеріалах справи наявні наступні докази:

- копія договору про надання правничої (правової) допомоги № 2021-01-06 від 06.01.2021 з додатками;

- копія Акту № 1 виконаних доручень від 03.02.2021;

- копія звіту про надані послуги за період з 06.01.2021 до 03.02.2021;

- копія рахунку на оплату вартості послуг.

Оскільки первісні позовні вимоги підлягають повному задоволенню, тому й понесені витрати на професійну правову допомогу мають бути відшкодовані позивачу в повному обсязі на суму 17 464, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 71, 73, 74, 76, 77, 86, 91, 129, 214, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Фізичної особи-підприємця Скрипія Максима Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кашт Івент Сервіс" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кашт Івент Сервіс" (03194, м. Київ,бульвар Кольцова, 1А; ) на користь Фізичної особи-підприємця Скрипія Максима Олександровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість в розмірі 85 000, 00 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17 464, 00 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270, 00 грн.

3. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кашт Івент Сервіс" до Фізичної особи-підприємця Скрипія Максима Олександровича задовольнити частково.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Скрипія Максима Олександровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кашт Івент Сервіс" (03194, м. Київ,бульвар Кольцова, 1А; ) пеню в розмірі 21 000, 00 грн, штраф в розмірі 10 500, 00 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 740, 00 грн.

5. У задоволенні решти вимог зустрічного позову відмовити.

6. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19.07.2021 року.

Суддя Ю.О.Підченко