ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2021 р. Справа№ 910/18126/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Іоннікової І.А.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Укрліктрави»

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2021

у справі № 910/18126/20 (суддя: Марченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Hop-Ест Агро»

до Державного підприємства «Укрліктрави»

про стягнення 199 557,42 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Hop-Ест Агро» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державного підприємства «Укрліктрави»: 114 407,29 грн пені; 38 908,42 грн 3% річних та 46 241,71 грн втрат від інфляції, нарахованих у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору купівлі-продажу від 07.02.2017 №8/17/62, а всього - 199 557,42 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2021 у справі №910/18126/20 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Hop-Ест Агро» до Державного підприємства «Укрліктрави» про стягнення 199 557,42 грн задоволено частково. Присуджено до стягнення з Державного підприємства «Укрліктрави» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Hop-Ест Агро»: 109 272 грн 23 коп. пені; 38 908 грн 42 коп. 3% річних; 46 241 грн 71 коп. втрат від інфляції та 2 916 грн 34 коп. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2021 присуджено до стягнення з Державного підприємства «Укрліктрави» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Hop-Ест Агро» 8 963 грн 26 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Суд, враховуючи обставини даної справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, дійшов висновку про стягнення з відповідача 8 963,26 грн витрат позивача на професійну правничу допомогу з 9 200,00 грн заявлених позивачем з огляду на прийняття судом рішення про часткове задоволення позовних вимог.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із винесеним додатковим рішенням, Державне підприємство «Укрліктрави» звернулось безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2021 у справі №910/18126/20 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Hop-Ест Агро» в задоволенні заяви про покладення на Державне підприємство «Укрліктрави» судових витрат на професійну правничу допомогу.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 17.02.2021 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Шаптала Є.Ю., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/18126/20 за апеляційною скаргою Державного підприємства «Укрліктрави» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2021 у справі №910/18126/20; апеляційний перегляд оскаржуваного рішення ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

09.03.2021 до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Hop-Ест Агро» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає оскаржуване додаткове рішення незаконним та необгрунтованим, посилаючись на наступне:

- судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема щодо того, що позивачем подано попередній розрахунок суми понесених судових витрат не разом з позовною заявою, а разом з відповіддю на відзив, а тому на переконання відповідача суд на підставі ч. 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України повинен був відмовити у відшкодуванні позивачеві понесених сум судових витрат;

- скаржник переконаний, що позивачем не наведено поважність причин пропуску встановленого процесуального строку для подання доказів щодо розміру судових витрат на правничу допомогу, а тому суд повинен був відмовити в задоволенні заяви про поновлення такого строку;

- апелянт вважає, що позивачем не доведений розмір витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги, оскільки він не співмірний зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим з посиланням на практику Верховного Суду та ЄСПЛ, наголошуючи, що ним було подано попередній розрахунок судових витрат разом з відповіддю на відзив, строк подачі заяви про розподіл судових витрат пропущено з поважних причин, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

2.4. інші процесуальні дії у справі

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, перегляд оскаржуваного рішення здійснюється без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

25.01.2021 позивач звернувся до суду із заявою про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому статтями 123, 126, 124, 244 Господарського процесуального кодексу України у сумі 9 200 грн. Також заявник просив суд поновити йому строк для подання відповідної заяви з доказами на підтвердження розміру судових витрат позивача.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин, а також доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у поданій суду відповіді на відзив зазначив, що в майбутньому буде змушений понести судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи.

Апелянт наполягає, що оскільки позивачем подано попередній розрахунок суми понесених судових витрат не разом з позовною заявою, а разом з відповіддю на відзив, то на переконання відповідача суд на підставі ч. 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України повинен був відмовити у відшкодуванні позивачеві понесених сум судових витрат.

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що в силу приписів частини 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Аналізуючи наведене, беручи до уваги те, що позивачем на виконання вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України повідомлено суд про те, що відповідні докази на понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані за наявності фактичного настання понесення витрат (а.с. 106) у відповіді на відзив, та враховуючи приписи ч. 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що суд першої інстанції повинен був відмовити у відшкодуванні позивачеві понесених сум судових витрат.

Щодо строку на звернення із заявою про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу судова колегія зазначає наступне.

Оскаржуване рішення у даній справі прийнято 15.01.2021 без виклику представників сторін (отримано позивачем 21.01.2021), а заяву про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем було направлено до суду 25.01.2021, яка надійшла 27.01.2021.

Так, в силу вимог частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України докази на підтвердження розміру судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Оскільки позивач подав до суду документи на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу лише 25.01.2021, то позивачем пропущено встановлений законом строк для подання відповідних документів.

Однак, суд першої інстанції, проаналізувавши доводи позивача щодо причин пропуску строку, визначеного частиною восьмою статті 129 ГПК України, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання позивача про поновлення цього строку.

Проти вказаного висновку заперечує апелянт, зазначаючи, що позивачем не наведено поважності причин пропуску встановленого процесуального строку для подання доказів щодо розміру судових витрат на правничу допомогу, а тому суд повинен був відмовити в задоволенні заяви про поновлення такого строку.

Судовою колегією перевірено, що обґрунтовуючи причини пропуску подання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, позивач посилається на дату отримання оскаржуваного рішення, а також на карантинні обмеження.

Перевіривши обставини, на які посилається заявник в обгрунтування пропуску вказаного строку, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду про поважність пропуску такого строку та наявність підстав для їх поновлення, беручи до уваги, що справа розглядалась без виклику представників учасників справи, дату отримання оскаржуваного рішення (підтвердження чого наявне в матеріалах справи) та те, що заявник звернувся із відповідною заявою протягом п`яти днів з дня його отримання.

Щодо розміру витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги суд зазначає наступне.

26.12.2019 Товариством (клієнт) і адвокатським бюро «Василя Бонтлаба» (бюро) укладено договір № 26-12-2019 про надання правової допомоги (далі - Договір), за умовами якого бюро зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені Договором, а клієнт - оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.

22.01.2021 Товариством і адвокатським бюро «Василя Бонтлаба» підписано акт № 1-01 здачі-приймання правової допомоги за Договором, відповідно до якого за період з 11.11.2020 по 26.12.2020 бюро передає, а клієнт приймає таку правову допомогу:

- зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин взаємовідносин Товариства та Підприємства, які виникли на підставі договору купівлі-продажу від 07.02.2017 №8/17/62 із врахуванням винесеного та виконаного рішення господарського суду міста Києва від 13.03.2020 у справі №910/16844/19 - 2 години;

- підготовка проекту позовної заяви Товариства до Підприємства про стягнення донарахованого розміру грошових коштів у зв`язку із порушенням, неналежним та несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання у відповідності до договору купівлі-продажу від 07.02.2017 №8/17/62 із додатками - 4 години;

- підготовка необхідної кількості примірників позовної заяви Товариства до Підприємства про стягнення донарахованого розміру грошових коштів у зв`язку із порушенням, неналежним та несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання у відповідності до договору купівлі-продажу від 07.02.2017 №8/17/62 із додатками. Направлення поштою позовної заяви Товариства до Підприємства про стягнення донарахованого розміру грошових коштів у зв`язку із порушенням, неналежним та несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання відповідно до договору купівлі-продажу від 07.02. 2017 №8/17/62 із додатками - Підприємству та до господарського суду міста Києва - 4 години;

- ознайомлення з ухвалами господарського суду міста Києва від 24.11.2020 та 10.12.2020 зі справи №910/18126/20. Виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва від 24.11.2020 по справі №910/18126/20 - 2 години;

- ознайомлення із відзивом Підприємства на позовну заяву Товариства до Підприємства про стягнення донарахованого розміру грошових коштів у зв`язку із порушенням, неналежним та несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання відповідно до договору купівлі-продажу від 07.02.2017 №8/17/62 у справі №910/18126/20 - 3 години;

- підготовка відповіді на відзив Підприємства на позовну заяву Товариства до Підприємства про стягнення донарахованого розміру грошових коштів у зв`язку із порушенням, неналежним та несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання відповідно до договору купівлі-продажу від 07.02.2017 №8/17/62 у справі №910/18126/20 - 4 години;

- підготовка необхідної кількості примірників відповіді на відзив Підприємства на позовну заяву Підприємства до Товариства про стягнення донарахованого розміру грошових коштів у зв`язку із порушенням, неналежним та несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання відповідно до договору купівлі-продажу від 07.02.2017 №8/17/62 у справі №910/18126/20. Направлення поштою відповіді на відзив Підприємства на позовну заяву Товариства до Підприємства про стягнення донарахованого розміру грошових коштів у зв`язку із порушенням, неналежним та несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання відповідно до договору купівлі-продажу від 07.02.2017 №8/17/62 у справі №910/18126/20 - Підприємству та до господарського суду міста Києва - 4 години.

У зазначеному акті сторони погодили, що вартість однієї години правової допомоги бюро складає 400 грн., а загальна вартість наданої правової допомоги - 9 200 грн.

Оплата Товариством наданих послуг підтверджується платіжним дорученням від 22.01.2021 № 4091 на суму 9 200 грн.

У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що позивачем не доведений розмір витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги, оскільки він неспівмірний зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, враховуючи обставини даної справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про реальність витрат позивача на професійну правничу допомогу, обґрунтованість та співмірність розміру таких витрат, у зв`язку з чим заява позивача правомірно задоволена судом першої інстанції.

З огляду на наведене, судова колегія визнає доводи скаржника про недоведеність розміру витрат на професійну правничу допомогу необґрунтованими та відхиляє.

Відтак, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача 8 963,26 грн витрат позивача на професійну правничу допомогу з 9 200,00 грн заявлених позивачем з огляду на прийняття судом рішення про часткове задоволення позовних вимог.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

З огляду на встановлені судом обставини справи, а також предмет перегляду судом апеляційної інстанції, часткове задоволення заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу не призводить до порушення прав позивача, а відповідає забезпеченню балансу інтересів сторін.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Скаржником за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів не доведено наявності обставин, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність підстав для часткового стягнення з відповідача заявлених позивачем сум судових витрат.

Північним апеляційним господарським судом перевірено оскаржуване рішення щодо дослідження обставин справи і застосування норм матеріального та процесуального права та встановлено, що підстави для скасування додаткового рішення відсутні.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною першою статті 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Частиною другою статті 118 ГПК України передбачено, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Через недотримання норм частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за змістом частини 5 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту пункту 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 14 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив. Адвокатське бюро може залучати до виконання укладених бюро договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Стороною в договорі про надання правової допомоги є Адвокатське бюро. Адвокатське бюро зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 цього Закону).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом з цим, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції повинен був відмовити у відшкодуванні позивачеві понесених сум судових витрат, оскільки ним не надано попереднього розрахунку таких витрат разом з позовною заявою спростовуються тим, що позивачем на виконання вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України повідомлено у відповіді на відзив суд про те, що відповідні докази на понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані за наявності фактичного настання понесення витрат.

Судова колегія вважає, що позивачем наведено обґрунтовані причини пропуску встановленого процесуального строку для подання доказів щодо розміру судових витрат на правничу допомогу, що є підставою для поновлення такого строку, а тому доводи скаржника в цій частині судом відхиляються.

Доводи апелянта про те, що позивачем не доведений розмір витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи документами.

Разом з цим, зазначаючи про не співмірність таких зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, апелянтом не доведено неспівмірності розміру судових витрат на правничу допомогу.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване додаткове рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2021 у справі № 910/18126/20 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Державного підприємства «Укрліктрави» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2021 у справі № 910/18126/20 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Укрліктрави» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2021 у справі № 910/18126/20 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2021 у справі № 910/18126/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Є.Ю. Шаптала

І.А. Іоннікова